Справа № 580/4273/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року справа № 580/4273/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.01.2024 №32 про відмову у проведенні з 04.12.2023 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та виплатити різницю пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області всупереч вимог ст. 37 Закону України Про державну службу та п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII протиправно відмовило у призначенні пенсії державного службовця, оскільки позивач має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області надало до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначило, що оскільки позивачка станом на 01.05.2016 мала менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, то для обчислення пенсії з урахуванням довідки від 04.12.2023 №2951/02-29 відсутні правові підстави. Враховуючи той факт, що позивачкою не надано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), відповідачем-1 було відмовлено позивачці у здійсненні перерахунку її пенсії із застосуванням довідки від 04.12.2023 №2951/02-29.

Відповідач-2 у відзиві на позов зазначив, що позивач 03.01.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перехід на інший вид пенсії. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області та за розглядом заяви позивача 08.01.2024 прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії. Головним управлінням листом від 09.01.2024 № 2300-0209-8/1915 повідомлено позивача про результати розгляду її заяви. Отже, безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивача про призначення пенсії та прийняття акту владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення здійснило Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області. Отже належним відповідачем є така особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача та за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача належить іншій особі - належному відповідачеві. Відтак належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного правовідношення. Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є самостійною юридичною особою та не несе відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність інших територіальних органів Пенсійного фонду, а тому не є належним відповідачем у даній справі. Публічно-правовий спір між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та позивачем - відсутній.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ у Черкаській області із заявою, в якій просила здійснити переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2952/02-29 та від 04.12.2023 №2951/02-29.

Головним управління ПФУ в місті Києві, у порядку екстериторіальності, прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та здійснено призначення їй пенсії лише на підставі довідки управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2952/02-29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).?

03.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Черкаській області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії за віком державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Головним управління ПФУ в Запорізькій області, у порядку екстериторіальності, прийнято оскаржуване рішення від 08.01.2024 №32 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29, з підстав того, що ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 мала менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723- XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ).

Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №372З-XIІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну служб) » (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону України та Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІвікі страховий стаж.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.

З огляду на наведене, станом на момент звернення ОСОБА_1 зі заявою про переведення з пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», вік ОСОБА_1 становив 61 рік, станом на 01.05.2016 (дату набуття чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ) вона дійсно працювала понад 10 років на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби, а стаж її державної служби становив 21 рік 03 місяці 23 дні, при цьому зазначені обставини не заперечуються ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Таким чином, враховуючи зазначене, на момент звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (04.12.2023), у позивача були наявні всі умови, які необхідні для переведення її на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про держану службу» від 16.12.1993 №3723 - тому Головним управління ПФУ в місті Києві, у порядку екстериторіальності, і було прийнято рішення саме про переведення ОСОБА_2 на пенсію за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Однак, у подальшому, Головним управління ПФУ в Запорізькій області, у порядку екстериторіальності за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.01.2024, прийнято оскаржуване рішення від 08.01.2024 №32 про відмову у перерахунку її пенсії за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного саме у довідці управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29, з підстав того, що станом на 01.05.2016 вона мала менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).

Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з пунктом 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

17 січня 2017 року правлінням Пенсійного фонду України затверджено постанову №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», а саме:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Таким чином вищевикладеними нормами встановлено право ОСОБА_1 на здійснення нарахування та виплату її пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про держану службу» від 16.12.1993 №3723, п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889, як особі, яка на день набрання чинності Законом №889 займала посаду державної служби та мала більше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Поряд з цим, як вже зазначалося, станом на дату звільнення ОСОБА_1 з державної служби та зверненням до територіального органу ПФУ за призначенням (переведенням на інший вид) пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про держану службу» від 16.12.1993 №3723, п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 - стаж державної служби ОСОБА_1 становив понад 20 років, зокрема, 21 рік 03 місяців 23 дні.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 (дату набуття чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VIIІ) дійсно працювала на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби понад 10 років, станом на час звернення із заявою про призначення (переведення на інший вид) пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про держану службу» від 16.12.1993 №3723, вона мала більше 20-ти років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби - тому наявні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 саме на підставі довідки управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби

Аналогічний правовий висновок щодо подібних правовідносин було викладено Верховним Судом в постанові від 31.08.2022 у справі №300/843/20.

Окрім цього, доводи Головного управління ПФУ в Запорізькій області в оскаржуваному рішення від 08.01.2024 №32 про те, що перерахунок пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про держану службу» від 16.12.1993 №3723 на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби - може бути здійснений лише особам, які мали необхідний стаж державної служби 20 років саме станом на 01.05.2016 є безпідставними внаслідок помилкового трактування правових норм, а положення Закону України «Про держану службу» від 16.12.1993 №3723, п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 та Порядку №622 саме такої вимоги не передбачено.

Вирішуючи питання, хто із відповідачів повинен прийняти рішення про перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо призначення пенсії позивачу є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у перерахунку пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, пропорційно задоволених позовних вимог.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.01.2024 №32 про відмову у проведенні з 04.12.2023 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації від 04.12.2023 №2951/02-29 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та виплатити різницю пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА