Справа № 607/11083/24
Суддя: Гуменний П. П.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2024 Справа №607/11083/24 Провадження №2-а/607/260/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гуменного П.П.

секретаря с/з Дума Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільської області ДПП, про скасування постанови серії ЕНА №2102279 від 9.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Лобач М.В.,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови серії ЕНА №2102279 від 9.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 09.05.2024 на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення та вважає вказану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП.

Вказав, що 09.05.2024, з метою висадки дітей біля школи він здійснив зупинку транспортного засобу марки Ravon R4, номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Грушевського, 3 у м. Тернопіль біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). При цьому, жодних порушень ПДР України ним допущено не було, він не здійснював зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, не перекривав виїздів з прилеглих територій і не створював ніяких перешкод для руху інших транспортних засобів. Після висадки дітей він почав рух далі, проте перед ним стояли інші транспортні засоби і він зупинився позаду них, чекаючи на продовження руху.

В цей час до нього підійшов капрал поліції ОСОБА_2 , яка не відреагувала на його пояснення, а одразу ж, на місці почала виносити постанову про адміністративне правопорушення.

При розгляді даної справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Зазначив, що складу правопорушення у його діях немає.

Також вказав, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі - не тільки порушує права, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Тому вважає, що поліцейський вимоги закону не виконав. При винесенні постанови не врахував докази передбачені ст. 251 КУпАП та обставини визначені ст. 280 КУпАП. Постанова містить лише фабулу адміністративного проступку без посилання на докази. У ній не дано оцінку доказам, в порядку ст. 252 КУпАП, тобто вона не має жодного мотивування. Крім цього у постанові не зазначено обставин передбачених статтями 33-35 КУпАП, які необхідно враховувати при накладенні стягнення. Отже, оскаржувана постанова за змістом не відповідає ст. 283 КУпАП.

З огляду на вказане, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2102279 від 09.05.2024, також стягнути із Управління патрульної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Ухвалою суду від 21.05.2024 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільської області ДПП, про скасування постанови серії ЕНА №2102279 від 9.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

27.05.2024 на адресу суду надійшов письмовий відзив від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Окрім того, відповідачем долучено до матеріалів справи відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були здійсненні при документування вказаного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача Лобач М.В. у судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти нього та просила у його задоволенні суд відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 9.05.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА№2102279 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 9.05.2024 о 08:19:25 у м. Тернопіль по вул. Грушевського, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ravon R4 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 и) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3 д) ПДР України водій транспортного засобу зобов`язаний своїми діями не створювати загрози безпеці дорожнього руху

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

У відповідності до п. 15.9 и) ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Оскільки водій транспортного засобу під час виїзду з прилеглої території повинен дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, а під час в`їзду на неї - пішоходам, які йдуть по тротуару, то транспортні засоби, що стоять, не повинні створювати йому обмеження в оглядовості проїзної частини, а тим більше створювати перешкоди під час виїзду з прилеглої території або в`їзду на неї.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог зупинки, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, судом безпосередньо у засіданні досліджено наданий суду відеозапис із нагрудних камер працівника поліції, що був долучений до відзиву.

На вказаному відеозаписі зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме зафіксовано факт руху та зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, по АДРЕСА_1 , що є порушенням вимог п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, на відеозаписі зафіксовано, що позивачу перед розглядом справи про адміністративне правопорушення роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після роз`яснених прав позивач жодних клопотань не заявляв. Таким чином, позивач не був обмежений в жодному з прав, передбаченим чинним законодавством.

За наведеного, суд відхиляє доводи позивача ОСОБА_1 про те, що вказана постанова є протиправною, оскільки не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним ПДР України.

Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, суд вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови ЕНА №2102279 від 9.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільської області ДПП, про скасування постанови серії ЕНА №2102279 від 9.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 30.05.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місця знаходження: м. Тернопіль, вул. І. Котляревського, 24.

Головуючий Гуменний П.П.