Справа № 620/1535/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Клопот С.Л.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Справа № 620/1535/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"

до Головного управління ДПС у Чернігівській області,

Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення

і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - Відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - Відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області, а саме - Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 9938778/30956258 від 15.11.2023;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" податкову накладну від 17 листопада 2022 року № 8 датою її фактичного подання - 15 грудня 2022 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що існування нескасованого рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості не є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної за іншою господарською операцією, яка не була предметом розгляду.

Суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 8 є безпідставним та протиправним, що також призводить до протиправності й оскаржуваного рішення.

Окрім того, суд першої інстанції стягнув з Відповідача 2 судові витрати у розмірі 8028,00 грн, з яких 5000,00 грн - витрати на правничу допомогу та 3028,00 грн - судовий збір.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач - ГУ ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що комісією правомірно ухвалено рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

При цьому Апелянт зазначає, що підставою для такого рішення стало те, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій, не надано документи щодо придбання ППМ, посівного матеріалу. Підприємство внесено до реєстру ризикових 19.08.2022 по п.8 Критеріїв ризиковості платника податку з тих підстав, що податковий кредит (ліміт) частково сформовано від СГ, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: ТОВ`БЄЛУН-А».

Окрім того, контролюючий орган зазначає, що Позивач просить суд перебрати на себе функції контролюючого органу в частині дослідження документів та визначення права Позивача на складання податкової накладної.

Окремо Апелянт стверджує, що розмір судових витрат, стягнутих з ГУ ДПС у Чернігівській області є необґрунтованим та завищеним й зазначає, що Головному управлінню не надано ані детальний опис робіт, ані жодного платіжного доручення.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 та від 08.04.2024 відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Також Позивачем заявлено клопотання про стягнення з Відповідачів витрат на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "МРІЯ" (далі - Позивач), як суб`єкт господарювання створено з метою отримання доходу та здійснює господарську діяльність за видами діяльності, згідно КВЕД (ДК 009:2010), основним з яких є : 01.11. - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, маючи на правах оренди земельні ділянки.

У зв`язку з військовою агресією рф, зменшенням обсягів виробництва та припиненням господарської діяльності за напрямком тваринництва, Позивачем відчужено об`єкти нерухомості (МТФ), а також рухоме майно яке обліковувалось та використовувалось в тваринництві.

Таким чином, маючи у власності рухоме майно, останні були підготовлені до продажу згідно ведення бухгалтерського обліку, що доводиться Оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 104 та 1121 за Листопад 2022, а також 286 за Листопад 2022.

У зв`язку з цим, 17.11.2022 між Позивачем(Продавець) та ПП "НОВГОРОД-СІВЕРСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 11/22 (надалі - Договір).

Предметом купівлі-продажу за Договором, згідно п. 1.1. визначено перелічене за змістом та Специфікації від 17.11.2022 рухоме майно.

Ціна продажу визначена умовами Специфікації від 17.11.2022 та 324 608,17 грн. з ПДВ. Вказану суму коштів сплачено покупцем 18.11.2022, згідно платіжного документа № 4086, що також підтверджується банківською випискою за 18.11.2022. Кошти було оприбутковано Позивачем, доказом чого слугує Картка рахунку 361 за Листопад 2022.

До договору між Позивачем та покупцем складено Акт приймання-передачі від 17.11.2022, та Видаткову накладну № 4 від 17.11.2022 яку підписано сторонами.

Крім того 28.11.2023 подано Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форми 20-ОПП від 28.11.2022 про виключення проданих об`єктів нерухомості за адресою Комплекс будівель і споруд №8, Новгород-Сіверська міська територіальна громада, Новгород- Сіверського району Чернігівської області, у складі якого й перебувало рухоме майно, що відчужено на підставі Договору.

З урахуванням вимог п. 201.1. ст. 201 ПК України, Позивачем складено податкову накладну № 8 від 17.11.2022 та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Відповідно до Квитанції № від 15.12.2022 її реєстрацію зупинено. Підставами зупинення вказано: "ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

На момент зупинення реєстрації податкової накладної (15.12.2022), мало місце складене відносно Позивача Рішення про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 19.08.2022 за № 1780. Однак воно було скасовано рішенням Чернігівського окружного адміністратвиного суду від 10.02.2023 у справі № 620/8961/22. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 вказане рішення залишено без змін.

08.11.2023 Позивачем складено пояснення за № 93, яке подано Головному управлінню ДПС у Чернігівській області, що підтверджуєтьсядДокументом довільного формату № 1 від 09.11.2023 з Квитанцією про прийняття та Повідомленням про надання пояснень № 6 від 09.11.2023 з доданою Квитанцією про прийняття.

До пояснень додано копії документів, зокрема: Повідомлення форми 20-ОПП від 20.06.2022, Повідомлення форми 20-ОПП від 28.11.2022, наказ № 18 від 31.08.2022 разом зі штатним розписом (додаток 1), Договір купівлі-продажу № 11/22 від 17.11.2022, Акт приймання-передачі від 17.11.2022, Видаткову накладну № 4 від 17.11.2022, Виписку банку за 18.11.2022, Картка рахунку 361 за листопад 2022, Оборотно-сальдову відомість по рахунку 104 за листопад 2022, Оборотно-сальдову відомість по рахунку 286 за Листопад 2022, Оборотно-сальдову відомість по рахунку 1121 за листопад 2022.

Надсилання Відповідачу 1 вказаних копій документів підтверджується Документами довільного формату №№ 2-12 від 09.11.2023 з доданими до них Квитанціями про їх прийняття.

Відповідачем 1 прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 9938778/30956258 від 15.11.2023, яким відмовлено в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 8 від 17.11.2022.

Підставами відмови в реєстрації зазначено: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додатково вказано, що: підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій.

Вважаючи протиправними зазначене вище рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області про відмову в реєстрації податкової накладної, а свої права - порушеними, Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

У пункті 188.1 статті 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У пп. 14.1.60 п. 14 ст. 14 ПК України визначено, що ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п.п. 12, 13 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.п. 74.2, 74.3 ст. 74 ПК України в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Згідно з п.п. 10, 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Пунктом 5 Порядку № 1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

Згідно з п. 1 додатку 3 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості здійснення операцій» відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Пунктами 2-7 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9-11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У пункті 6 Порядку № 1165 передбачено, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє свідчити про те, що законодавством регламентовано чіткий порядок реєстрації податкових накладних в ЄРПН та правові підстави для зупинення їх реєстрації і для відмови в її здійсненні.

2. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платника у зв`язку зі встановленням його ризиковості за вищевказаними Критеріями, податковий орган зобов`язаний не лише зазначити загальний пункт таких Критеріїв, а й вказати яким саме критеріям, на його думку, не відповідає платник та які конкретно документи йому слід подати.

Невиконання контролюючим органом зазначеної вимоги призводить до обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких документів на власний розсуд.

3. Така вимога є цілком обґрунтованою, оскільки від розуміння конкретного критерію, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

При цьому, тільки визначивши критерій, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.

4. Разом з тим, слід враховувати, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

5. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.

6. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що реєстрацію поданої Позивачем податкової накладної зупинено (як зазначено у квитанції) без визначення, які конкретно документи Позивачу слід подати та/або пояснення для усунення виниклих сумнівів щодо задекларованих ним операцій.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як до акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

7. Водночас, колегія суддів відзначає, що Позивачем було подано контролюючому органу відповідні пояснення та первинні документи на підтвердження спірної операції, що відповідають п. 5 Порядку № 520.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що при вирішенні цього спору судом не встановлюється товарність відповідних операцій за спірними накладними, а лише перевіряється наявність підстав для їх реєстрації в ЄРПН.

8. Тож, перевіряючи оскаржуване Позивачем рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, колегія суддів зазначає, що воно не містить чіткої підстави для відмови в реєстрації поданої Позивачем податкової накладної.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що у спірному рішенні контролюючого органу підставою для відмови в реєстрації поданої Позивачем накладної зазначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а також, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій.

9. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Позивачем подано до контролюючого органу пояснення та відповідні документи для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, за результатом яких сформовано спірну податкову накладну. При цьому, перелік поданих Позивачем документів відповідає вимогам пункту 5 Порядку № 520.

10. Водночас у рішенні контролюючого органу не зазначено, яке саме підприємство є ризиковим та на підставі якого саме рішення контролюючого органу воно внесено до відповідного реєстру. Вказані обставини конкретизовані лише у витязі з протоколу від 15.11.2023 №197, з якого вбачається, що підприємство внесено до реєстру ризикових 19.08.2022 по п.8 Критеріїв ризиковості платника податку з тих підстав, що податковий кредит (ліміт) частково сформовано від СГ, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: ТОВ «БЄЛУН-А».

11. Втім, колегія суддів підкреслює, що рішення про відповідність платника критеріям ризиковості за вказаних обставин вже було предметом судового розгляду у справі №620/8961/22.

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністратвиного суду від 10.02.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку за №1780 від 19.08.2022 визнано протиправним та скасовано, про що достеменно було відомо контролюючому органу, а тому посилання на відповідність Позивача критеріям ризиковості є безпідставним.

12. Ще одною підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної, яка не зазначена в оскаржуваному рішенні, а міститься лише у витязі з протоколу № 197, є ненадання платником податків документів щодо придбання ППМ, посівного матеріалу.

Втім, як вже було зазначено вище, Позивачем було подано контролюючому органу відповідні пояснення та первинні документи на підтвердження спірної операції, що відповідають п. 5 Порядку № 520.

При цьому, колегія суддів відзначає, що твердження Апелянта про ненадання платником податків документів щодо придбання посівного матеріалу є безпідставним, оскільки такі документи взагалі не стосуються господарської операції, за результатами якої складено спірну податкову накладну.

13. З огляду на це, доводи Апелянта щодо ненадання Позивачем документів, необхідних для реєстрації спірної податкової накладної, колегія суддів відхиляє як безпідставні.

14. Отже, оспорюване в цій справі рішення про відмову в реєстрації поданої Позивачем податкової накладної прийнято за умови формального та неповного дослідження Комісією пояснень і документів, що подавалися Позивачем, не відповідає вимогам щодо обґрунтованості, виваженості та об`єктивності рішення суб`єкта владних повноважень.

Більш того, судова колегія відзначає, що вказані податковим органом підстави для зупинення реєстрації поданої Позивачем спірної ПН (у відповідній квитанції) та для прийняття оскаржуваного Позивачем рішення про відмову в її реєстрації є різними, що в сукупності з вищенаведеним також не відповідає принципу правової визначеності.

При цьому, аналізуючи доводи Апеляційної скарги, судова колегія ще раз наголошує, що на стадії реєстрації ПН податковий орган уповноважений лише здійснювати первинний моніторинг ПН та відповідної операції, а не проводити документальну перевірку.

15. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного в цій справі рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, необхідності його скасування та відновлення порушеного права Позивача шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати подану ним податкову накладну в ЄРПН датою її подання.

16. При цьому, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, судова колегія також зазначає, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

17. Тож, застосування в цій справі способу захисту порушеного права Позивача шляхом зобов`язання ДПС зареєструвати подані Позивачем податкові накладні в ЄРПН не є втручанням в його дискреційні повноваження, як на тому наполягає Апелянт, та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України.

18. Аналогічний підхід щодо обрання способу захисту порушеного права застосовано Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 у справі № 825/849/17 та від 06.03.2018 у справі № 826/4475/16.

19. Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

20. Крім того, у рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Щодо витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції

21. Так, Апелянт стверджує, що розмір судових витрат у сумі 5000,00 грн, стягнутих з ГУ ДПС у Чернігівській області є необґрунтованим та занадто завищеним.

При цьому контролюючий орган зазначає, що йому не надано ані детальний опис робіт, ані платіжного доручення.

22. За таких обставин колегія суддів зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

23. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

24. Перевіряючи доводи Апелянта щодо необґрунтованості стягнення на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача 2 понесених ним судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів установила, що 22.06.2021 між Позивачем і Адвокатським бюро «Сергія Тимошенко» укладено договір предметом якого є надання правової допомоги.

25. До вказаного договору сторонами укладено додаткову угоду№26 від 25.01.2024, в якій погоджено договірну вартість послуг (робіт), що надаються адвокатом у фіксованому розмірі - 5000,00 грн. Вказано, що ця сума не залежить від обсягу наданої правової допомоги та витраченого Бюро часу.

26. Також представником Позивача надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1045559 від 23.01.2024.

27. При цьому, колегія суддів також зазначає, що Відповідачами не було подано до суду першої інстанції ані заперечень, ані клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

28. Апеляційний суд, дослідивши доводи Апелянта та проаналізувавши всі надані ним документи в їх сукупності, вважає, що заявлені Позивачем витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції є підтвердженими та співмірними зі складністю питання, яке було предметом апеляційного дослідження, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, який реально потребується для їх виконання.

29. При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи Апелянта про відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, оскільки Додатковою угодою № 26 між сторонами погоджена ціна у фіксованому розмірі - 5000,00 грн.

Апеляційний суд також вказує, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Ненадання детального опису робіт у цьому випадку не перешкоджає суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

30. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Тимошенко С.А. підготовано позовну заяву у цій справі та відповідь на відзив Відповідачів. Окрім того, представник Позивача брав участь у судовому засіданні 22.02.2024, що підтверджується протоколом судового засідання /т.1 а.с.58/.

31. З огляду на обсяг наданої Позивачу правової допомоги, та з урахуванням відсутності клопотання про зменшення розміру судових витрат від Відповідачів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно стягнув судові витрати у сумі 8028,00 грн , з яких 5000,00 грн - витрати на правничу допомогу та 3028,00 - стягнений з Позивача судовий збір за подання позову у цій справі.

32. Однак, колегія суддів не може погодитися із розподілом таких витрат.

Так, Чернігівський окружний адміністративний суд ухвалив стягнути на користь Позивача витрати 8028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

33. Втім, з матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги у справі що розглядається заявлені та задоволені до двох Відповідачів: Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Чернігівській області, а тому судові витрати підлягають стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідачів солідарно, а саме: 4014,00 ,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області та 4014,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

34. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку за наслідками розгляду заяви Позивача, але внаслідок помилкового визначення кількості Відповідачів для стягнення судових витрат, неправильно визначив суму, яка підлягає стягненню безпосередньо з Апелянта на користь Позивача.

Щодо витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

35. Разом з відзивом на апеляційну скаргу Позивач, через свого представника, заявив клопотання про стягнення з Відповідачів витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000,00 грн ( по 1500,00 грн з кожного Відповідача).

36. Перевіряючи доводи Позивача щодо необхідності стягнення на його користь понесених ним судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів установила, що 14.05.2024 між Позивачем та Адвокатським бюро «Сергія Тимошенко» укладено додаткову угоду №33 до Договору про надання правової допомоги від 22.06.2021, предметом якої є надання правничої допомоги з представництва Клієнта в апеляційному адміністративному суді у справі №620/1535/24.

37. Згідно з п.3 Додаткової угоди, сторони погодили, що обчислення розміру гонорару за надання правничої допомоги встановлюється у фіксованому розмірі. Який складає 3000,00 грн та не залежить від обсягу наданої правничої допомоги чи витраченого Бюро часу.

38. Колегія суддів відзначає, що ані ДПС України, ані ГУ ДПС у Чернігівській області не заявляє у суді апеляційної інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не зазначає доводи щодо необґрунтованості заявлених витрат, а тому, з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу, понесені Позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції належним чином обґрунтовані, а заява про їх відшкодування та розрахунок були надані у строк, визначений КАС України.

39. З урахуванням викладеного вище, заявлені Позивачем витрати у сумі 3000,00 грн підлягають стягненню з Відповідачів, а саме: 1500,00 ,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області та 1500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

40. Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

41. Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

42. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року - зміні в абзаці четвертому резолютивної частини, а в іншій частині - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року - змінити, виклавши абзац четвертий його резолютивної частини в наступній редакції:

"Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (місцезнаходження: 16040, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Печенюги, вул. Центральна, буд. 80, ) судові витрати в розмірі 4014,00 (чотири тисячі чотирнадцять гривень) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8,м. Київ 53, 04053 )."

Доповнити резолютивну частину рішення абзацом п`ятим:

"Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (місцезнаходження: 16040, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Печенюги, вул. Центральна, буд. 80, ) судові витрати в розмірі 4014,00 (чотири тисячі чотирнадцять гривень) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000)."

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року - залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (місцезнаходження: 16040, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Печенюги, вул. Центральна, буд. 80, ) понесені ним судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (місцезнаходження: 16040, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Печенюги, вул. Центральна, буд. 80, ) понесені ним судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень) грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8,м. Київ 53, 04053 ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев