Справа № 120/18666/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

30 травня 2024 р. Справа № 120/18666/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області,

Міністерства внутрішніх справ України

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області (далі- відповідач 1), Міністерства внутрішніх справ України (далі-відповідач 2), в якому просив:

-визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх Справ України у Вінницькій області у відмові ОСОБА_1 у нарахуванні і подачі документів до Міністерства Внутрішніх Справ України для призначення І виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, 80 (вісімдесят) відсотків втрати працездатності призначеної для працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 та Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ на підставі поданої заяви від 26.09.2023;

-зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку і умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), Інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 призначити ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю другої групи, втрати працездатності 80 (вісімдесят) відсотків внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, одноразову грошову допомогу в розмірі 200 (двісті) кратного прожиткового мінімуму, у сумі 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень), установленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення ОСОБА_1 інвалідності та скерувати таке рішення до Ліквідаційної комісії управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області для проведення виплати.

Ухвалою від 19.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачам строк на подання відзивів на позов.

У встановлений судом строку від Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що зі змісту позовної заяви не вбачається наявності порушення прав та інтересів позивача з боку МВС України. Крім того вказав, що за інформацією, наданою відповідальними структурними підрозділами апарату МВС України, матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги від ЛК УМВС України у Вінницькій області та/або заяви позивача з цього питання на адресу МВС України не надходили , а отже, МВС України будь-якого рішення стосовно позивача не приймалось.

Також від Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що 13 лютого 2015 року прийнято Закон України №208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» Щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції». Зазначеними змінами частину десяту статті 23, якою право на отримання зазначеної допомоги поширювалося на осіб, залучених до заходів щодо охорони громадського порядку і боротьби зі злочинністю, та пенсіонерів міліції, виключено. Тому з 12.03.2015 (день набрання чинності вказаним законом) права на одноразову грошову допомогу пенсіонери міліції та особи, залучені до заходів щодо охорони громадського порядку і боротьби зі злочинністю, не мають.

Разом з тим, відповідач вказав, що таке право залишилося у працівників міліції, інвалідність яких настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Тобто, звільнені зі служби особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, у тому числі пенсіонери зі спеціальним званням «міліції» за вказаних умов мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а пенсіонери зі спеціальним званням «внутрішньої служби» такого права з указаної дати не мають.

Однак вказав, що відповідно до наказу начальника УВС виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 03.07.1991 № 85 л/с позивач звільнений зі служби у званні «капітан внутрішньої служби», а інвалідність йому було встановлено 17.03.2023 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону України «Про міліцію».

Таким чином, вказав, що у ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області відсутні законні підстави для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги та направлення його до МВС України.

Інших заяв по суті спору не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом від 01.10.1980 №138 о/с Управління внутрішніх справ ОСОБА_1 був призначений для проходження служби у звані лейтенанта внутрішньої служби після закінчення Черкаського пожежно-технічного училища МВС СРСР на посаду інспектора відділення служби і підготовки ВПО Управління внутрішніх справ з 30 вересня 1980 року.

Наказом управління внутрішніх справ виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 03 липня 1991 року за № 85 о/с ОСОБА_1 був звільнений зі служби майстра установи ІВ-301/59 УВС, в запас Збройних Сил СРСР по ст. 67 п «Б» Положення (по хворобі) з 03 липня 1991 року. На підставі Свідоцтва про Хворобу № 830 від 25 червня 1991 року, Військово лікарської комісії управління Внутрішніх Справ, яким зроблено висновок, що ОСОБА_1 за станом здоров`я був непридатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний другого ступеня у військовий час. Захворювання, так, отримано під час проходження служби в Органах Внутрішніх Справ.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 045420 ОСОБА_1 встановлено 80% втрати професійної працездатності (наказ №420 від 05.06.2012). Причиною втрати працездатності вказано захворювання, "так", отримане в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Дата встановлення страхового випадку 17.03.2023.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 336479 від 30.03.2023 ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено ІІ групу інвалідності безстроково.

26.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС у Вінницькій області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Листом № 148/22-2023 від 26.10.2023 за підписом голови Ліквідаційної комісії МВС України у Вінницькій області, позивачу було відмовлено в направленні до МВС України матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки позивач мав спеціальне звання «внутрішньої служби», а тому не має права на отримання одноразової грошової допомоги , а також через те, що інвалідність йому було встановлено 17.03.2023 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про міліцію».

Разом із тим, не погоджуючись із такими діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII), відповідно до частини першої статті 97 якого одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Вказаними абзацами пункт 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII доповнено згідно із Законом №900-VIII від 23 грудня 2015 року, який прийнято з метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, реалізації конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності й недискримінаційності під час унормування Законом соціального й правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, у тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Таким чином, особа, яка втратила працездатність у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, не повинна позбавлятися права на отримання одноразової грошової допомоги та ставитися у менш вигідне становище порівняно з працівниками міліції, які змогли реалізувати своє право після звільнення з органів внутрішніх справ, або поліцейськими, які втратили працездатність під час проходження служби в поліції.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовувався нормами статті 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі Порядок №850).

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-XII (в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року №208-VIII, який набрав чинності 12 березня 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» затверджено Порядок №850, відповідно до пункту 2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №822/1883/18, від 31 березня 2020 року у справі №824/1046/17-а та від 22 вересня 2022 року у справі №380/12913/21.

При цьому на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок щодо проведення відповідних процедур по оформленню документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС).

Так, п.3 Порядку №850, встановлює підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги:

-загибель (смерть) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків;

-установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

-часткова втрата працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків.

Зазначені підстави визначені як самостійні та надають право на отримання одноразової грошової допомоги при настанні хоча б однієї з них.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК №2 серії 12 ААГ №336479.

Крім того, відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 045420 позивачу ОСОБА_1 встановлено 80% втрати професійної працездатності (наказ № 420 від 05.06.2012). Причиною втрати працездатності вказано захворювання, так, отримане в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Дата встановлення страхового випадку 17.03.2023.

При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням працівникові міліції інвалідності обґрунтовується наявністю причинно-наслідкового зв`язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

При цьому суд не бере до уваги твердження представника відповідача 1 про те, що позивач, як капітан внутрішньої служби, як пенсіонер зі спеціальним званням «внутрішньої служби» не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки станом на дату звільнення з органів внутрішніх справ (30.12.1991) правовий статус позивача визначався Законом України «Про міліцію» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114, відповідно до якого капітан внутрішньої служби відносився до середнього начальницького складу ОВС.

Крім того, відповідач 1 вказує, що право на отримання одноразової грошової допомоги наявне у працівників міліції, інвалідність яких настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, а оскільки відповідно до наказу начальника УВС виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 03.07.1991 №85 о/с позивач звільнений зі служби у званні «капітан внутрішньої служби», а інвалідність йому було встановлено 17.03.2023 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про міліцію», то у ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області відсутні законні підстави для підготовки висновку про призначення йому одноразової грошової допомоги та направлення його до МВС.

Разом з тим, суд критично оцінює такі доводи відповідача 1, виходячи з наступного.

Як було зазначено судом вище, в частині 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-XII (в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року №208-VIII, який набрав чинності 12 березня 2015 року), серед іншого вказано: «…у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ….».

Крім того, відповідно до пункту 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Так, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 045420 ОСОБА_1 встановлено 80% втрати професійної працездатності (наказ № 420 від 05.06.2012). Причиною втрати працездатності вказано захворювання, так, отримане в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Дата встановлення страхового випадку 17.03.2023.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 336479 від 30.03.2023 ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено ІІ групу інвалідності безстроково.

Таким чином, посилання відповідача 1 що, інвалідність настала більше ніж через три місяці після звільнення з військової служби, а тому він не має права на отримання такої допомоги є необґрунтованими.

Таким чином, Ліквідаційна комісія безпідставно не направила до МВС подані позивачем документи для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

Оскільки законодавцем чітко визначено, що виключно Міністерство внутрішніх справ України приймає рішення про надання або відмову у наданні одноразової грошової допомоги, а орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, лише надсилає пакет документів, які надані колишнім працівником міліції, то слід дійти висновку, що в порушення пункту 8 Порядку №850 відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та по суті вирішив за орган, який призначає одноразову грошову допомогу, щодо відсутності у позивача права на її призначення, а відтак, і відсутності необхідності в направленні документів.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу одноразової грошової допомоги не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії щодо відмови в поданні до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, зобов`язання відповідача 1 відповідно до вимог Порядку № 850 подати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

У позовній заяві позивач просить суд зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку і умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), Інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 призначити ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю другої групи, втрати працездатності 80 (вісімдесят) відсотків внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, одноразову грошову допомогу в розмірі 200 (двісті) кратного прожиткового мінімуму, у сумі 536800 гривень, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ОСОБА_1 інвалідності та скерувати таке рішення до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області для проведення виплати та грошові кошти перерахувати у Державний ощадний банк України. Акціонерного товариства, Крижопільське територіально відокремлене без балансове відділення № 10001/089 на ім`я ОСОБА_1 на поточний рахунок клієнта.

Втім, як уже зазначав суд вище, відповідач 1 за результатами розгляду поданих позивачем документів про призначення одноразової грошової допомоги не направив до Міністерства внутрішніх справ України заяву позивача з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

Суд не може перебирати на себе повноваження МВС України, як органу, уповноваженого на прийняття рішення щодо призначення ОГД позивачу до моменту прийняття ним відповідного рішення. Лише після прийняття такого рішення та за результатами його оцінки на предмет відповідності чинному законодавству (у разі його оскарження позивачем до суду) суд може вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для призначення позивачу ОГД. Однак у спірному випадку такі умови наразі відсутні.

Отже, в цій частини позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області щодо відмови в поданні до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області вул. Театральна, 10, м. Вінниця,

Відповідач: Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар