Справа № 160/2243/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2024 рокуСправа №160/2243/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), в якій позивач просить:
- ???зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з дня звернення із заявою про призначення пенсії 06.07.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у січні 2023 року він звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), однак відповідач-1 відмовив у призначенні вказаної пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Після чого, позивач повторно звернувся до відповідача-1 та 04.08.2023 отримав відповідь. На момент звернення до органів ПФУ позивачу виповнилось 58 років 1 місяць 15 днів, страховий стаж з урахуванням пільгового стажу становив 29 років 2 місяці та 11 днів. Свою відмову у оформлені мені пенсії відповідач-1 обґрунтував тим, що страховий стаж позивача становить 25 років 03 місяці 15 днів (в тому числі додатково за повних 02 роки роботи за Списком №1). Пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 09 років 03 місяці 17 днів (в тому числі за Списком №1 - 02 роки 11 місяців 20 днів). За наявності вищезазначеного пільгового стажу роботи пенсійний вік знижується на 3 роки. Необхідний страховий стаж в період з 01.04.2022 по 31.03.2023 - становить не менше 29 років. За результатами розгляду звернення позивача, до його страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.02.1997 по 30.06.1998, оскільки у записі про звільнення відсутня посада відповідальної особи; з 03.07.1998 по 29.12.2000, оскільки в підставах внесення запису наявне виправлення дати наказу на прийняття та в записі про звільнення відсутня посада відповідальної особи; до пільгового стажу за Списком №1 зараховано всі періоди; до пільговою стажу за Списком №2 не зараховано періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати. За викладених обставин, відповідач-1 відмовив ОСОБА_1 у призначені пенсії на пільгових умовах на відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач зазначає, що ним були надані необхідні документи для підтвердження його стажу роботи. Тому, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 25.03.2024 залучено в якості співвідповідача у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області, відповідач-2); постановлено здійснювати спочатку розгляд справи №160/2243/23.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.01.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Миколаївській області.
Рішенням від 19.01.2023 №48 відповідач-2 відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. У рішенні вказано, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, чоловікам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають необхідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу (тобто 06 років 3 місяці) на зазначених роботах, та відповідний страховий стаж пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам. Вік заявника 57 років 07 місяців. Страховий стаж особи становить 25 років 03 місяці 15 днів (в тому числі додатково за повних 02 роки роботи за Списком № 1). Пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 09 років 03 місяці 17 днів (в тому числі за Списком № 1 02 роки 11 місяців 20 днів). За наявності вищезазначеного пільгового стажу роботи пенсійний вік знижується на 3 роки. Необхідний страховий стаж в період з 01.04.2022 по 31.03.2023 становить не менше 29 років. До загального стажу позивача не зараховано періоди: з 01.02.1997 по 30.06.1998, оскільки запис про звільнення відсутня посада відповідальної особи; з 03.07.1998 по 29.12.2000, оскільки в підставах внесення запису наявне виправлення дати наказу на прийняття та в запису про звільнення відсутня посада відповідальної особи. До пільгового стажу за Списком №1 зараховано всі періоди. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

06.07.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з листом-заявою про надання роз`яснення щодо причин незарахування до страхового стажу періодів з 01.02.1997 по 30.06.1998 та з 03.07.1998 по 29.12.2000.

04.08.2023 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надано позивачу відповідь у формі листа №37051-28814/Д-01/8-0400/23 «Про розгляд звернення», в якій вказано, що 10.01.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До загального стажу позивача не зараховано періоди: з 01.02.1997 по 30.06.1998 та з 03.07.1998 по 29.12.2000, оскільки записи в трудову книжку внесено з порушенням вимог Інстрекції №58, а саме: наявне виправлення у даті наказу на прийняття на роботу та в записах про звільнення відсутня посада відповідальної особи.

Позивач, не погодившись з відмовою у призначення йому пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.4. Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 міститься такі записи (мовою оригіналу):

№13: 01.02.1997 принят в Частную филию Укрпромсервис на должность директора;

№14: 30.06.1998 уволен по собственному желанию по ст. 38 КЗоТ;

№15: 03.07.1998 принят в ООО «ДНЕПРОХИММАРКЕТ» на должность генерального директора;

№16: 29.12.2000 уволен с должность ген. директора по собственному желанию ст. 38 КЗоТ Украины.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи вищезазначене, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Крім того, нормативно-правовими актами не передбачено визнання трудової книжки недійсною в разі виявлених помилок.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

З огляду на вказані висновки, суд зазначає таке.

Підставою для незарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача слугувала наявність виправлень у трудовій книжці.

Проте, суд зауважує, що у спірні періоди усі записи трудової книжки позивача підтверджені відповідними наказами, на які є посилання в трудовій книжці, а також скріплені печатками підприємства.

Крім того, суд звертає увагу, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону №1058-ІV).

З аналізу викладеної норм слід дійти висновку, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами. Проте, відповідачем-2 цього зроблено не було.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Здійснивши співставлення інформації, зазначеної у трудовій книжці та з урахуванням того, що недоліки в оформленні документі не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації права на пенсійне забезпечення, суд приходить до висновку про передчасність висновків ГУ ПФУ в Миколаївській області, викладених в рішенні від 19.01.2023 №48 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, внаслідок чого означене рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії була досліджена поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням висновків суду.

Разом з тим саме ГУ ПФУ в Миколаївській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі Порядок №22-1) є суб`єктом владних повноважень, який має повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії позивачу.

Викладене свідчить, що у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Також суд зазначає, що лист ГУ ПФУ в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» від 04.08.2023 №37051-28814/Д-01/8-0400/23 не є рішенням про відмову у призначенні пенсії, а тому не породжує правових наслідків для позивача та не може бути предметом оскарження, внаслідок чого в задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним вказаного листа належить відмовити.

Суд зазначає про передчасність вимог про зобов`язання виплачувати пенсію. Висновки про зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача мають бути зроблені відповідачем-2 після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії з дотриманням вимог чинного законодавства та висновків суду.

Враховуючи викладене, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №43843421 від 24.01.2024.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого порушені права ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13844159) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 19.01.2023 №48 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійки.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар