Справа № 440/5350/24
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 травня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/5350/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) , у якій позивач просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Троян І.В. від 03 квітня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 65707032;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Троян І.В. від 18 квітня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні № 65707032.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Суддя Бойко С.С. з 15.05.2024 по 28.05.2024 перебував у відпустці.

16 травня 2024 року до суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 07.05.2024 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, з доданими до неї уточненої позовної заяви та клопотанням про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Так, в уточненій позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Троян І.В. від 03 квітня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 65707032;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Троян І.В. від 19 квітня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні № 65707032.

Суд, розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств» оскаржує постанову заступника начальника відділу Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Троян І.В. від 03 квітня 2024 року, яку отримало 19 квітня 2024 року та постанову заступника начальника відділу Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Троян І.В. від 19 квітня 2024 року, з якою представник позивача ознайомився під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 65707032.

Обгрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, позивач зазначає, що оскарження рішень, дій бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 ЗУ від 02.06.2018 №1404-VIII «Про виконавче провадження». Якими передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. При поданні позовної заяви позивач керувався процесуальним строком на оскарження постанов визначеним Законом України «Про виконавче провадження».

Проте, суд критично ставиться до таких тверджень позивача, з огляду на наступне.

Згідно з частини 5 статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, відповідно до пункту першого частини другої статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути обґрунтовано та враховано судом у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 826/17879/17.

Разом з тим, Конституційний Суд України у Рішенні від 07.07.1998 № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин 2 і 3 статті 84 та частин 2 і 4 статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: "Термін "дні", якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

З огляду на встановлений статтею 287 КАС України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм КАС України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Суд зазначає, що КАС України регулює порядок оскарження саме до адміністративного суду рішень, дій та бездіяльності державного виконавця, при цьому стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів.

Так, відповідно до частини 3 статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів. Так, у частині 1 статті 3 цього Закону серед інших виконавчих документів, примусове виконання яких здійснюється ДВС, перераховано: виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішення (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (пункти 3 - 9).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статті 287 КАС України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

У постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року по справі №440/1290/19 також викладено правову позицію, згідно якої статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 287 КАС України передбачено право вибору особи порядку оскарження рішень державного виконавця. При цьому, такі оскарження є альтернативним способом захисту своїх прав. Скориставшись альтернативним способом захисту своїх прав на оскарження рішень державного виконавця, а саме зверненням з позовною заявою до суду, де відповідачем є відповідний орган ДВС, позивач повинен керуватися статтею 287 КАС України, якою встановлено десятиденний строк для звернення, від дати отримання таких рішень, який обчислюється календарними днями.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження дій виконавця законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У свою чергу при визначенні початку строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

В позовній заяві позивач зазначив, що отримав постанову державного виконавця від 03.04.2024 про накладення штрафу 19.04.2024, таким чином десятиденний строк звернення до суду закінчується - 29.04.2024, до суду подано позовну заяву через систему «Електронний суд» - 02.05.2024. В обґрунтування пропуску строку звернення до суду представник позивача зазначає лише про необхідність рахувати строк у робочих днях, проте, суд з такою позицією позивача не погоджується, з огляду на вищезазначене.

Позивач не вказав жодних поважних причин та не надав жодних доказів існування обставин, які б об`єктивно перешкоджали зверненню позивача до суду в установлений частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України строк, з дня коли позивач фактично дізнався про наявність відповідного порушення.

Отже, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення до суду які вказані позивачем у позовній заяві, не є поважними, оскільки безпосередні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем не наводились.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтею 123, 160, 161, 169, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Бойко