Справа № 200/91/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року справа №200/91/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 р. у справі № 200/91/24 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В січні 2024 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся з позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус дитина війни та видати посвідчення дитина війни.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 має право на отримання статусу дитини війни. Вказує, що гарантія обов`язковості судових рішень може реалізовуватися судом через аналогію закону або аналогію права у випадку протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень постанова від 27.12.2019 у справі № 757/42871/15-а.

Зазначає, що КК України та Законі України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу порівняно з постановою КМУ про затвердження Порядку надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

У зв`язку з тим, що у Законі України Про соціальний захист дітей війни не внесено зміни щодо війни між Україною та Росією, та не зазначено поняття дитина війни між війною України та Росії, то треба виходити із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), що дитина позивача має право на статус дитина війни.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 р. у справі № 200/91/24 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , громадянин України паспорт № НОМЕР_1 , є батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

01.11.2023 позивач звернувся до Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області із заявою у якій зазначив наступне:

24.11.2023 рішенням виконкому №649/44 його дитині надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. З лютого 2022 в Україні війна, тому прошу надати мені інформацію чому моїй дитині не надано статус Дитина війни та відповідне посвідчення, чому не було розглянуто мої документи на цей статус.

У відповідь на заяву позивача Виконавчий комітет Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області листом від 11.12.2023 №К-3392 повідомив позивача про те, що відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни -дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945року) Другої світової війни було менше 18 років. У зв`язку із збройною агресією російської федерації, що призвела до тимчасової окупації частини території України, а також до того, що на сході України гинуть, отримують поранення та зазнають різних видів насильства діти, та відповідно до ч.6 ст.30-1 Закону України Про охорону дитинства Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 05.04.2017 №268 Про затвердження Порядку надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

У відповідності до ст. З зазначеного Порядку право на отримання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних, конфліктів має дитина, а також особа, яка на час воєнних дій, збройних конфліктів, збройної агресії Російської Федерації не досягла 18 років (повноліття), і в результаті: 1) отримали поранення, контузію, каліцтво; 2) зазнали фізичного, сексуального насильства; 3) були викрадені або незаконно вивезені за межі України; 4) залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань, 5) незаконно утримувалися, у тому числі в полоні; 6) зазнали психологічного насильства.

Позивач вважаючи, що дії відповідача незаконними щодо ненадання його дитині статусу дитина війни, звернувся до суду із цим позовом.

До матеріалів справи було додано рішення від 24.11.2023 №649/44 про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Закон України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV є спеціальним законом, що установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 1 Закон України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, що є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Дитина позивача, згідно наданого свідоцтва про народження, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже дитина позивача не відносить до кола осіб, яким має бути видано такий правовий статус, як дитини війни, що й підтверджено свідоцтвом про народження.

З метою реалізації Закону України Про соціальний захист дітей війни наказом Міністерства праці та соціальної політики України №107 від 05.04.2006 затверджено Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни..

П.1 Порядку визначено, що відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

П.2 Порядку визначено, що штамп за формою, наведеною у додатку, який проставляється у пенсійних посвідченнях, засвідчує належність особи до категорії дітей війни. Розмір штампа дорівнює 40 х 20 мм (додаток).

П. 3 Порядку визначено, що штамп у пенсійних посвідченнях громадян, зазначених у п. 1 цього Порядку, проставляється на підставі паспорта громадянина України. Пункт 3 в редакції Наказу Міністерства праці та соціальної політики N 51 ( z0142-07 ) від 14.02.2007\

П.4 Порядку визначено, що відповідний штамп проставляється регіональними органами (закладами) праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання осіб, які належать до категорії дітей війни.

П.5 Порядку визначено, що до виготовлення зазначених штампів, а також у разі наявності в особи ламінованого пенсійного посвідчення або втрати пенсійного посвідчення (до отримання дубліката) особам, які належать до дітей війни, органами праці та соціального захисту населення видаються тимчасові довідки.

Згідно постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 №8 За приписами ст.1 Закону від 18.11.2004 №2195-IV дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Тобто до категорії дітей війни належать громадяни України, які народилися у період із 3 вересня 1927 року по 2 вересня 1945 року.

Для підтвердження статусу дитини війни у позивача судам необхідно встановити дату народження та належність до громадянства України.

З наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не підпадає під категорію дітей війни.

Відтак, відповідач надаючи відповідь від 11.12.2023 №К-3392 на заяву позивача, діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Щодо застосування аналогії закону та висновків постанови від 27.12.2019 у справі № 757/42871/15-а, суд вказує, що відповідно до ч.6 ст.7 КАС України, за відсутності такого закону, суд повинен виходити із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд не вбачає підстав для застосування такого принципу, як аналогія закону або права, оскільки чинним законодавством врегулювано питання захисту дітей, що постраждали внаслідок саме військової агресії Росії, а саме Постановою КМУ від 05.04.2017 №268 якою затверджено Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Відповідно до Закону України Про охорону дитинства дитина, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів це дитина, яка внаслідок воєнних дій чи збройного конфлікту отримала поранення, контузію, каліцтво, зазнала фізичного, сексуального, психологічного насильства, була викрадена або незаконно вивезена за межі України, залучалася до участі у військових формуваннях або незаконно утримувалася, у тому числі в полоні. Статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, надається органом опіки та піклування за місцем реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови КМУ від 05.04.2017 №268 право на отримання статусу має дитина, а також особа, яка на час воєнних дій, збройних конфліктів, збройної агресії Російської Федерації не досягла 18 років (повноліття), і в результаті: отримали поранення, контузію, каліцтво; зазнали фізичного, сексуального насильства; були викрадені або незаконно вивезені за межі України; залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань; незаконно утримувалися, у тому числі в полоні; зазнали психологічного насильства.

Підсумовуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та згідно з чинним законодавством України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 р. у справі № 200/91/24 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 р. у справі № 200/91/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 травня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць