Справа № 440/18622/23
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 р. Справа № 440/18622/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/18622/23

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції Центрального округу

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Центрального округу, в якому просить:

- визнати дії Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо її письмового звернення до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» вул. Медична, 1, м. Полтава, 36013 щодо надання інформації про стан здоров`я ОСОБА_1 №09-30/5735 від 11.12.2023 року та письмового звернення до цього ж закладу щодо надання медичного висновку про можливість виконання ОСОБА_1 службових обов`язків №09-30/5759 від 12.12.2023 року протиправними;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно вчиняє дії, які полягають у письмових зверненнях до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» щодо надання інформації про стан здоров`я ОСОБА_1 №09-30/5735 від 11.12.2023 та письмового звернення до цього ж закладу щодо надання медичного висновку про можливість виконання позивачем службових обов`язків №09-30/5759 від 12.12.2023.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Також під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України у якості третьої особи до участі у справі.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На зазначене рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу разом із запереченнями на ухвалу суду від 02.01.2024 про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, невірно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що положеннями чинного законодавства чітко передбачено, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень Натомість, оскільки відповідач не мав визначеного законом права звертатися до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» за відомостями про стан здоров`я позивача, тому відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилково висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог. Також позивач вказував, що оскільки він є засновником, членом та профорганізатором Первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Центрального округу Професійної спілки працівників державних установ України та входить до складу керівних органів профспілки, тому суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про залучення профспілки до участі у справі в якості третьої особи.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 працює в Державній екологічній інспекції Центрального округу на посаді головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Полтавській області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу (а.с. 11).

28.09.2023 відповідачем було складено акт про відсутність працівника на робочому місці щодо ОСОБА_1 (а.с. 47).

09.10.2023 Державною екологічною інспекцією Центрального округу було отримано заяву ОСОБА_1 від 08.10.2023, в якій він зазначив, що з 08.09.2023 перебуває на стаціонарному лікуванні, лист тимчасової непрацездатності надасть після завершення лікування (а.с. 55-57).

Відповідач під час розгляду справи вказував, що відповідно до інформації розміщеної на Веб-порталі Пенсійного фонду України, листок непрацездатності ОСОБА_1 , номер 8039336-1 відкрито Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медб`юті» з 24.09.2023 по 27.09.2023.

24.10.2023 Державною екологічною інспекцією Центрального округу було направлено лист №09-30/4874 до Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації щодо надання інформації у зв`язку з тим, що інформація щодо листків непрацездатності ОСОБА_1 відсутня на Веб-порталі Пенсійного фонду України (а.с. 63)

Також, 26.10.2023 Державною екологічною інспекцією Центрального округу направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області лист №09-30/4916 для з`ясування факту перебування на лікарняному ОСОБА_1 (а.с. 68).

Листом №1809/01-24/6091/11 від 27.10.2023 Департаментом охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації, Інспекції повідомлено заявника, що: «згідно з Законом України «Про інформацію» № 2657-XI від 02.10.1992 (з додатками), статей 21.1, 21.2 інформація про фізичну особу, в тому числі про стан її здоров`я, є конфіденційною і відноситься до інформації з обмеженим доступом. Згідно зі статтею 11.2 не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Відповідно до п.1 Порядку проведення особам, уповноваженим правлінням Пенсійного фонду України, перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2023 № 185 «Про затвердження Порядку проведення особам, уповноваженими правлінням Пенсійного фонду України, перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності», перевірка медичних висновків та виданих листків непрацездатності проводиться уповноваженими посадовими особами територіального органу Пенсійного фонду України та/або уповноваженими лікарями, перелік яких затверджується правлінням Пенсійного фонду України» (а.с. 71).

31.10.2023 було отримано відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. В листі №1600-0603-8/79063 від 30.10.2023 повідомлено, що: станом на 30.10.2023 року в електронному реєстрі листків непрацездатності на ОСОБА_1 останній лікарняний, сформований з 23.09.2023 по 27.09.2023 на страхувальника - ДЕРЖАВНА ЕКОЛОГІЧНА ІНСПЕКЦІЯ ЦЕНТРАЛЬНОГО ОКРУГУ (). Повідомлено, що в електронному реєстрі листків непрацездатності за період після 28.09.2023 відсутні електронні лікарняні листи. Тому для підтвердження поважної причини відсутності на робочому місці та нарахування працівнику відповідної соціальної допомоги запропоновано йому звернутися до лікаря для отримання паперового лікарняного замість електронного (а.с. 76).

Листом від 07.11.2023 № 09-27/5133 Державна екологічна інспекція Центрального округу повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до інформації розміщеної на веб-порталі Пенсійного фонду України, листок непрацездатності ОСОБА_1 , номер 8039336-1 відкрито Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Медб`юті" з 24.09.2023 по 27.09.2023. Станом на 07.11.2023 до Державної екологічної інспекції Центрального округу документів, підтверджуючих поважну причину відсутності на робочому місці, а саме - перебування на лікуванні, не надходило (а.с. 64).

07.12.2023 Інспекцією було направлено лист №09-30/5667 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, з проханням здійснити перевірку правомірності видачі листків непрацездатності № 9354167-1, дата відкриття - 20.11.2023, дата закриття - 01.12.2023, виданого Комунальним підприємством «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» та № 98751922-1, дата відкриття - 04.12.2023, дата закриття - 22.12.2023 виданого Комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» працівника ОСОБА_2 (а.с. 73).

11.12.2023 Державною екологічною інспекцією Центрального округу направлено до Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» лист щодо надання інформації, в якому інспекція просила в межах повноважень надати рекомендації, роз`яснення, тощо стосовно питання подальшого перебування на посаді державного службовця та можливості якісного виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 , оскільки протягом 2023 на робочому місці він перебував лише 2 дні, 67 днів перебував на лікарняних. Відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 Комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з 04.12.2023 по 22.12.2023 відкрито листок непрацездатності № 9751922-1 (а.с. 77).

12.12.2023 Державною екологічною інспекцією Центрального округу направлено до Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» направлено лист, в якому зазначено, що відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі Пенсійного фонду України, Комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з 04.12.2023 по 22.12.2023 відкрито листок непрацездатності № 9751922-1 ОСОБА_1 .. У зв`язку із чим, Державна екологічна інспекція Центрального округу відповідно до Положення надання медичного висновку у зв`язку з неможливістю виконання державним службовцем службових обов`язків за станом здоров`я, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби, Міністерства охорони здоров`я України від 13.04.2016 № 80/352, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2016 за № 661/28791, надати висновок щодо можливості виконання державним службовцем ОСОБА_1 службових обов`язків за станом здоров`я (а.с. 93).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо звернення до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що самі по собі дії Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо звернення до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» не порушують права позивача з боку суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 32 Конституції України встановлено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України від 20.01.2012 у справі № 1-9/2012 зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так:

- інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною;

- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 № 2297-VI об`єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Згідно із частиною другою статті 11 Закону України "Про інформацію" не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України "Про інформацію" та статті 12 Закону України "Про прокуратуру" від 30.10.1997 № 5-зп, зазначено, що частину четверту статті 23 Закону України "Про інформацію" треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. До конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані).

Статтею 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Отже, до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

При цьому збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, може здійснюватися лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

З аналізу вищевикладеного, в контексті даної справи, заборонено саме збирання, зберігання, використання та поширення інформації про стан здоров`я.

Однак, як слідує з листа Державної екологічної інспекції Центрального округу № 09-30/5735 від 11.12.2023, направленого до Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», відповідач просить Комунальне підприємство «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», в межах повноважень, надати рекомендації, роз`яснення, тощо стосовно подальшого перебування на посаді державного службовця та можливості якісного виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Стосовно листа Державної екологічної інспекції Центрального округу № 09-30/5759 від 12.12.2023, в якому відповідач просить Комунальне підприємство «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відповідно до Порядку надання медичного висновку у зв`язку з неможливістю виконання державним службовцем службових обов`язків за станом здоров`я, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби, Міністерства охорони здоров`я України від 13.04.2016 № 80/352, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2016 за № 661/28791 надати висновок щодо можливості виконання державним службовцем ОСОБА_1 службових обов`язків за станом здоров`я, суд зазначає наступне.

Порядок надання медичного висновку у зв`язку з неможливістю виконання державним службовцем службових обов`язків за станом здоров`я, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби, Міністерства охорони здоров`я України від 13.04.2016 № 80/352, визначає процедуру видачі закладами охорони здоров`я медичного висновку про неможливість виконання державним службовцем службових обов`язків за станом здоров`я (далі - медичний висновок).

Згідно із пунктом 3 Порядку № 80/352 порядок проведення медичного огляду державних службовців, формування медичної комісії, яка оцінює стан здоров`я державного службовця, здійснюються відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України, Головного управління державної служби України, Державного управління справами від 18 лютого 2003 року № 75/24/1 «Про проведення щорічного профілактичного медичного огляду державних службовців», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 березня 2003 року за № 184/7505.

У свою чергу згідно із пунктом 2 Положення про проведення щорічного профілактичного медичного огляду державних службовців керівник органу складає у двох примірниках поіменний список державних службовців, які підлягають медичному огляду. Один примірник списку направляється в лікувально-профілактичний заклад, другий - залишається в органі (у відповідального за організацію медичного огляду). Видає наказ про проведення медичного огляду в термін, погоджений з керівником лікувально-профілактичного закладу, призначає відповідальних за організацію медичного огляду. Направляє державних службовців на медичний огляд у лікувально-профілактичний заклад відповідно до плану-графіка проведення медичного огляду і здійснює контроль за його дотриманням. Організовує на прохання державного службовця позачерговий (достроковий) медичний огляд державного службовця у зв`язку з перенесеним захворюванням.

Таким чином, направлення листа із проханням скласти відповідний Висновок, без вчинення дій, передбачених Положенням № 75/24/1, не породжує будь-яких обов`язків для медичного закладу проводити медичний огляд працівника.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази розгляду Комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» запитів від 11.12.2023 № 09-30/5735 та від 12.12.2023 № 09-30/5759 і надання на них відповіді згідно їх прохальної частини.

При цьому, згідно з пунктом 8 частини другої статті 17 Закону України "Про державну службу", керівник державної служби здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни в державному органі та умов контрактів про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідач вказував, що необхідність звернення до закладу охорони здоров`я була зумовлена саме перевіркою поважності причин відсутності позивача на роботі.

З приводу посилання скаржника апеляційної скарги на помилковість відмови у задоволенні позовних вимог через відсутність у відповідача визначеного законом права звертатися до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» за відомостями про стан здоров`я позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, чинними вимогами КАС України передбачено, що захист прав, свобод та інтересів осіб завжди відбувається після наявного факту їх порушення. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає, оскільки звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Отже, обов`язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних осіб є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем та відповідачем суб`єктом владних повноважень; наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати у разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи. Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини для того, щоб мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоб претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення у справах: Аксу проти Туреччини від 15.03.2012, Бурден проти Сполученого Королівства від 29.04.2008, Тенасе проти Молдови від 27.04.2010).

Верховний Суд у постанові від 07.12.2023 року по справі №826/16855/17 звернув увагу, що відповідно до усталеного підходу, який знаходить своє відображення в багатьох судових рішеннях Верховного Суду, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду і доведеність позивачем порушення відповідним рішенням, дією чи бездіяльністю його прав та законних інтересів. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.02.2022 у справі №200/9772/18-а і узгоджується з висновками щодо застосування норм права, наведеними у постанові цього ж Суду від 13.08.2020 у справі №369/3756/16-а.

Крім того, у постанові від 24.01.2023 у справі № 440/2513/20 Верховний Суд зазначив, що порушення прав та інтересів слід відрізняти від порушення закону. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи. Саме лише порушення закону, яке не призводить до порушення прав особи, не дає підстав для задоволення позову такої особи.

Отже, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень та/або органами місцевого самоврядування особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15.08.2019 у справі №1340/4630/18 та від 20.02.2023 року у справі №160/11429/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на підстави та предмет позову у даній справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що самі по собі дії Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо звернення до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» не порушують прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень, а тому правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України) є похідними від вимог про визнання протиправними дій відповідача, тому вони також не підлягають задоволенню.

З приводу наданих позивачем заперечень на ухвалу суду першої інстанції від 02.01.2024 про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Правовим наслідком незалучення до участі у справі третіх осіб є порушення конституційного права на судовий захист, оскільки особи не беруть участі у справі, вирішення якої може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та не реалізують комплексу своїх процесуальних прав.

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 02.04.2020 року у справі № 400/2165/19, від 16.04.2020 року у справі № 480/496/19.

Колегія суддів зазначає, що інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені при вирішенні спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.

Частинами четвертою та п`ятою статті 49 КАС України встановлено, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Таким чином, підставою для залучення до участі у справі особи, яка не є стороною у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є можливість впливу судового рішення на права, свободи, інтереси або обов`язки такої особи.

В обґрунтування клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України позивач вказував, що є засновником та профорганізатором первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України та входить до складу керівних органів профспілки.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем у клопотанні не наведено обґрунтувань на підтвердження наявності підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України, а тому доводи позивача про те, що він є засновником та профорганізатором та входить до складу керівних органів профспілки не є підставою для її залучення.

Доказів, що рішення у даній справі вплине на права та інтереси первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України. не встановлено.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору первинної організації працівників Державної екологічної інспекції Професійної спілки працівників державних установ України та правомірно відмовив позивачу у задоволенні цого клопотання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 по справі № 440/18622/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова