Справа № 120/18540/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 р. Справа № 120/18540/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), які подані його представником адвокатом Гончарем О.І., до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2) про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 01.11.2023 звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За результатами розгляду даної заяви ГУ ПФУ в Сумській області винесено рішення №35 від 07.11.2023, яким було відмовлено у призначення йому пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Як зазначає позивач, відповідачем до пільгового стажу роботи зараховані всі періоди, окрім періодів на роботі механізатора на підприємстві СТОВ Світанок зазначених в акті №0200-1103-1/9386 проведення перевірки достовірності видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 24.10.2023.

Позивач з таким рішенням відповідача не погоджується та зазначає, що здобутий пільговий стаж підтверджується трудовою книжкою та уточнюючою довідкою №45 від 24.10.2023, тому у відповідача не було жодних правових підстав не враховувати спірний період його роботи до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою від 18.12.2023 судом відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлено відповідачам 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

10.01.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач 2 проти позову заперечує. Зазначає, що позивач 01.11.2023 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та за результатами розгляду якої було винесено рішення №35 від 07.11.2023 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу у відповідності до ст. 114 Закону №1058. Відповідач 2 зазначає, що в ході розгляду документів до пільгового стажу роботи зараховані всі періоди, окрім періодів роботи на посаді механізатора відповідно до трудової книжки та акту №0200-1103-1/9386 від 24.10.2023, а саме не зарахований період роботи 03.04.2009 по 04.12.2009 та з 01.04.2010 по 01.12.2010, оскільки у вказаний період позивач не займав посади тракториста-машиніста. Поряд із тим відповідач 2 вказав, що період роботи з 04.04.2011 по 07.11.2011 зараховано до пільгового стажу позивача.

Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 становить 38 років 8 місяців 11 днів. Стаж на посаді тракториста-машиніста становить 18 років 2 місяці 11 днів, чого недостатньо для призначення пенсії відповідно до п.3 ч. 2 статті 114 Закону №1058.

Отже, на думку відповідача 2, ГУ ПФУ в Сумській області прийняло правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії. За таких обставин вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, а тому у їх задоволенні просить суд відмовити.

Натомість, відповідач 1 копію ухвали про відкриття провадженні у справі від 18.12.2023 отримав в електронний кабінет 19.12.2023 о 10:35 про що свідчить відповідна довідка, яка наявна в матеріалах справи. Однак своїм правом на подання відзиву не скористався.

Наведені обставини згідно ч. 6 ст. 162 КАС України не є перешкодою в розгляді справи за відсутності відзиву від відповідача 1.

Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що 01.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У подальшому, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (із змінами) (далі - Порядок № 22-1) після реєстрації вказана заява позивача за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Сумській області.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів ГУ ПФУ в Сумській області прийняло рішення №35 від 07.11.2023 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Так, за даним рішенням відповідач 1 підтвердив загальний страховий стаж ОСОБА_1 38 років 08 місяців 11 днів, пільговий стаж відповідач 1 визначив як 18 років 02 місяці 11 днів з мінімально необхідних 20 років.

Зокрема, в цьому рішенні зазначено, що до пільгового стажу роботи зараховані всі періоди, окрім періодів роботи на посаді механізатора, зазначених в акті №0200-1103-1/9386 проведення перевірки достовірності видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 24.10.2023.

Вважаючи, що орган Пенсійного фонду безпідставно дійшов висновку про не зарахування вказаного вище періоду його трудової діяльності до пільгового стажу та, у зв`язку з цим, протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту порушених, на його думку, прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058-ІV), який прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Таким чином, оскільки Закон № 1058-ІV та Закон № 1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону № 1058-IV, як акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону № 1788-XII підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону № 1058-IV.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій було доповнено Закон № 1058-ІV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017.

Так, згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону N 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічна норма закріплена в п. "в" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії (01.11.2023) досягнув віку понад 55 років та його страховий стаж становить 38 років 8 місяців 11 днів. При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, пільговий стаж позивача необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах становить 18 років 02 місяці 11 днів. До пільгового стажу роботи зараховані всі періоди, окрім періодів роботи на посаді механізатора, зазначених в акті №0200-1103-1/9386 проведення перевірки достовірності видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 24.10.2023.

Водночас, враховуючи те, що в акті проведення перевірки йдеться саме про період роботи позивача на посаді механізатора (тракториста-машиніста) в СТОВ Світанок, відтак спірним в даній справі є право позивача на зарахування до пільгового стажу періоду його роботи у вказаному товаристві.

Так, суд зазначає, що приписами статті 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Водночас у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу здійснюється також уточнюючою довідкою. При цьому, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Таким чином, надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 242/2536/16-а, від 12.09.2022 по справі №569/16691/16-а, від 01.01.2022 по справі № 620/1178/19 та інших.

Досліджуючи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.07.1986, судом встановлено, що:

03.09.2009 позивач прийнятий в СТОВ Світанок с. Синарна механізатором згідно розпорядження №13 від 03.04.2009 (запис 14);

04.12.2009 звільнений з роботи за згодою двох сторін згідно розпорядження №63 від 04.12.2009 (запис 15);

01.04.2010 позивач прийнятий в СТОВ Світанок с. Синарна механізатором згідно розпорядження №23 від 01.04.2010 (запис 18);

01.12.2010 звільнений з роботи за згодою двох сторін згідно з наказом №72 від 01.12.2010 (запис 19);

04.04.2011 позивач прийнятий в СТОВ Світанок с. Синарна трактористом згідно з наказом №10 від 04.04.2011 (запис 22);

07.11.2011 звільнений з роботи за згодою двох сторін згідно з наказом №52 від 07.11.2011 (запис 23).

При цьому суд враховує, що вказані записи містять необхідні відомості про роботу у такий період, а саме відомості про дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дату звільнення з посади, зазначення відомостей, на підстави чого внесені відповідні записи, також записи про звільнення засвідчені чіткими відтисками печатки підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Наведене спростовує сумніви у можливому маніпулюванні з цими записами. Тобто, суд вважає такі записи належними та допустимими доказами для підтвердження трудового стажу позивача.

Також судом встановлено, що позивачем на підтвердження пільгового періоду його роботи в СТОВ Світанок була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах від 20.07.2023 №31.

Втім, актом ГУ ПФУ у Вінницькій області №0200-1103-1/9386 від 24.10.2023, складеним за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки від 20.07.2023 №31 про призначення (перерахунку) пенсії, було встановлено, що у вказаній довідці не зазначена дата прийняття ОСОБА_1 на посаду тракториста-машиніста в господарство. В ході перевірки відповідачем 2 витребувано в СТОВ Світанок нову довідку від 24.10.2023 №45 на ім`я ОСОБА_1 щодо стажу його роботи на посаді тракториста машиніста за період з 05.06.1999 по 02.11.2015.

Так, 24.10.2023 СТОВ Світанок була виготовлена довідка №45 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

У даній довідці міститься інформація про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю Світанок за період з 05.06.1999 по 27.12.2008, з 03.04.2009 по 04.12.2009, з 01.04.2010 по 01.12.2010, з 01.04.2011 по 07.11.2011, з 02.04.2012 по 14.01.2013, з 27.04.2013 по 02.12.2013, з 24.04.2014 по 02.11.2015, виконував сільськогосподарські роботи та був безпосередньо зайнятий виробництвом сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві за професією, посадою, тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, що передбачена п."в" ст. 13 Закону України № 1788-XX11 "Про пенсійне забезпечення" та п.3 4.2 ст. 114 Закону України № 1058-1У "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".

Також у довідці вказано те, що зазначений період з 05.06.1999 по 02.11.2015 зараховується до стажу роботи на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва.

Відтак судом встановлено, що довідка №45 від 24.10.2023 містить всю необхідну інформацію, що визначена пунктом 20 Порядку № 637, а саме: у ній зазначено періоди роботи позивача, що зараховуються до спеціального стажу, посада, характер виконуваної роботи; (вказано про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції), а також наявні посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо доводів відповідача 2 у відзиві про те, що період роботи з 03.04.2009 по 04.12.2009 та з 01.04.2010 по 01.12.2010 в СТОВ Світанок не може бути зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки у вказаний період позивач не займав посади тракториста-машиніста, то суд з такими твердження відповідача не погоджується та наголошує на тому, що уточнюючою довідкою №45 від 24.10.2023 в повній мірі підтверджено те, що позивач у вказаний вище період працював за посадою тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, що передбачена п."в" ст. 13 Закону України № 1788-XX11 "Про пенсійне забезпечення" та п.3 ч.2 ст. 114 Закону України № 1058-1У "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".

Крім того в акті ГУ ПФУ у Вінницькій області №0200-1103-1/9386 від 24.10.2023 також підтверджено те, що для виконання сільськогосподарських робіт за позивачем було закріплено трактори Т - 150, ХТ3-1721 та згідно нарядів виконаних робіт та подорожніх листів, ОСОБА_1 працював на посаді тракториста-машиніста на повний робочий день і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відтак, підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що пільговий період трудової діяльності позивача в СТОВ Світанок підтверджений належним чином, тому не зарахування ОСОБА_1 спірних періодів його роботи на вказаному підприємстві на посаді тракториста-машиніста до пільгового стажу є протиправним.

Натомість до матеріалів справи відповідачем 1 не надано жодного доказу в обґрунтування того, що відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу позивача спірних періодів він діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, тобто з забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (ст. 46 Конституції України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.

За таких обставин оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Сумській області №35 від 07.11.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо іншої частини позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує те, що згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як вказано у частині 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, виходячи з принципу "належного врядування", суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

В даному випадку для визначення права позивача на набуття пенсії за віком на пільгових умовах необхідно провести обрахунок його пільгового стажу, що належить до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Отже, враховуючи те, що територіальний орган Пенсійного фонду неналежно розглянув заяву позивача від 01.11.2023 про призначення пільгової пенсії за віком на пільгових умовах та прийняв передчасне і протиправне рішення №35 від 07.11.2023, яким відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, а також враховуючи те, що призначення пенсії належить до виключної компетенції пенсійного органу, який і має здійснити відповідний повторний розрахунок пільгового стажу позивача із урахуванням спірного періоду його роботи, суд вважає, що належним способом захисту в даному випадку буде зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.04.2009 по 04.12.2009 та з 01.04.2010 по 01.12.2010 в СТОВ Світанок та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.11.2023 з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

При цьому, суд також враховує те, що як вбачається із надано відповідачем розрахунку пільгового стажу позивача Форми РС-право, період його роботи в СТОВ "Світанок" з 01.04.2011 по 07.11.2011 був зарахований пенсійним органом до пільгового стажу позивача, а відтак наразі вказаний період не є спірним, а тому суд не вбачає підстав зобов`язувати відповідача повторно зарахувати такий період до пільгового стажу.

Відносно органу Пенсійного фонду України, на який слід покласти обов`язок по відновленню порушеного права позивача, то суд враховує, що оскільки звернення позивача із заявою про призначення пенсії відбулось до ГУ ПФУ у Вінницькій області, тому хоч і повноваження щодо розгляду поданих позивачем матеріалів були делеговані ГУ ПФУ в Сумській області для прийняття відповідного рішення, проте обов`язок із, власне, зарахування пільгового стажу, призначення та виплати пенсії залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем звернення позивача із заявою, де позивач перебуватиме на обліку, тобто в ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Як зазначено у статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень і дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у визначений судом спосіб.

Вирішуючи питання відносно розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При цьому згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань обох відповідачів в рівних частинах (по 536,80 грн. з кожного).

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору. Адже, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірного рішення суб`єкта владних повноважень (тобто задоволена основна вимога немайнового характеру, яка підлягала оплаті судовим збором), тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується зі способом захисту порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №35 від 07.11.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди його роботи з 03.04.2009 по 04.12.2009 та з 01.04.2010 по 01.12.2010 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 30.05.24.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. С. Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, );

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович