Справа № 160/31538/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у письмовому провадженні у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕКС-2020» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
30.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕКС-2020» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати відповідача виключити позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку та прийняти відповідне рішення.
01.01.2024 до суду надійшла відповідь ТОВ «ІМПОРТЕКС-2020» на відзив ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що оскаржуване рішення є правовим актом індивідуальної дії, належним способом захисту прав позивача є скасування такого рішення та зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Покладання на відповідача у даному випадку обов`язку виключити позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.
Разом з відзивом відповідачем також подано до суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з приводу якої суд зазначає наступне.
Положеннями частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Частиною шостою цієї статті встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Заявником у розглянутому клопотанні не наведено обґрунтованих посилань та доводів щодо необхідності розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, відповідних доказів на підтвердження наведеної позиції суду не надано.
Таким чином, суд не вбачає необхідності у заслуховуванні усних пояснень учасників процесу, при цьому, відповідач не позбавлений права надання усіх письмових доказів та пояснень в обґрунтування власних доводів проти заявленого позову.
Зважаючи на характер заявленого спору, судом не встановлено підстав щодо неможливості розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін через її складність або інші обставини, у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для призначення справи до розгляду у судовому засіданні.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Видами економічної діяльності ТОВ «ІМПОРТЕКС-2020» є:
46.41 Оптова торгівля текстильними товарами (основний);
13.95 Виробництво нетканих текстильних матеріалів і виробів із них, крім одягу;
13.99 Виробництво інших текстильних виробів, н.в.і.у.;
31.09 Виробництво інших меблів;
46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям;
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Підставою відповідності платника податку критеріям ризиковості зазначено пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: 02 - придбання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності; 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, що якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
- ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
ТОВ «ІМПОРТЕКС-2020» направлено відповідачу повідомлення від 27.09.2023 № 3 про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, до якого додано 28 документів.
Підставою відповідності платника податку критеріям ризиковості зазначено пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: 02 - придбання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання; 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, що якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
- ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Позивач, не погодившись з рішенням контролюючого органу про віднесення його до ризикових платників податку, звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.
Відповідно до підпункту 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Відповідно до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з пунктом 74.1, пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).
Додатками № 1 та № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.
Додатком 1 до Порядку № 1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту16.1.3пункту16.1статті16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затверджений наказом Державної податкової служби України за № 17 від 11.01.2023 року.
Згідно з рішенням, яке оскаржується позивачем у цій справі, коди податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість п. 8 Критеріїв ризиковості, зазначено:
02 придбання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання;
13 придбання товарів (послуг) у платників податку, щодо якого прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
При цьому, якщо під час господарських взаємовідносин підприємство не було віднесено до ризикових платників податку, то застосування вказаних кодів, як підстави для віднесення платника податку позивача, як контрагента підприємства є незаконним.
У відзиві на позовну заяву відповідачем не зазначено за наявності яких саме операцій позивача віднесено до переліку ризикових платників податків.
Суд звертає увагу, що за наявними в оскаржуваному рішенні інформацією, за якою встановлена відповідність платника податків критеріям ризиковості у графі податковий номер платника податку, задіяного в ризикових операціях у період з 01.01.2023 по 24.07.2023, вказаний код ЄДРПОУ позивача, будь-які інші дані відсутні.
Поряд з цим, з матеріалів справи встановлено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області у відповідь на запит позивача щодо отримання публічної інформації від 07.08.2023 №07/08-1 була надана відповідь за №169/311/04-36- 18-03-10 від 11.08.2023, якою надана інформація про наступне: в ході проведення аналізу ПН, зареєстрованих в ЄРПН встановлено, що ТОВ «ІМПОРТЕКС-2020» (44099562) податковий кредит формує за рахунок придбання «флізеліну», «ліноліему», «виставкового ковроліну» та ін. на загальну суму ПДВ 606,6 т.грн, в тому числі у контрагентів, яких внесено до переліку ризикових, а саме: ТОВ «Сучасні імпортно-експортні технології» (код 42187143) - на суму ПДВ 389,1 т.грн, з номенклатурою: «флізелін (спанбонд)», «трава штучна», «тканина оксфорд». Підприємство включено до переліку ризикових платників податку 22.03.2023 п. 8 Критеріїв ризиковості. Встановлено, що платник за 2021-2023 реалізує «тканини», «флізелін» на загальну суму ПДВ 1 487,1 т.грн, в тому числі на контрагентів, яких внесено до переліку ризикових, а саме: ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БМ-ГРУП» (код 37146545) - на суму ПДВ 246,6 т.грн, з номенклатурою «тканина оксфорд». Підприємство включено до переліку ризикових платників податку 03.01.2023 за п.8 Критеріїв ризиковості; ТОВ «СУЧАСНІ ІМПОРТНО-ЕКСПОРТНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (код 42187143) - на суму ПДВ 61,9 т.грн, з номенклатурою: «тканина оксфорд». Підприємство включено до переліку ризикових платників податку 22.03.2023 за п.8 Критеріїв ризиковості; ТОВ «БМ-СПОРТ» (код 42770057) - на суму ПДВ 51,2 т.грн, з номенклатурою: «тканина оксфорд». Підприємство включено до переліку, ризикових платників податку 26.01.2023 за п.8 Критеріїв ризиковості. Платник здійснює придбання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання, а саме: «лінолеум Grabo» у кількості 850 м.кв. на суму ПДВ 51,2 т.грн, «виставковий ковролін» у кількості 6775 м на суму ПДВ 42,6 т.грн. Платник має склад, але згідно з даними ЄРПН відсутня оренда складу, також відсутні показники декларування з ПДВ, а саме рядок 10.4 «з нульовою ставкою та/або без податку на додану вартість». Згідно з 4 ДФ відсутні виплати за ознакою 157.
Проте, в оскаржуваному рішенні така інформація відсутня, що обумовлює висновок суду про його невідповідність критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування та впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Отже, застосування відповідачем у оскаржуваному рішенні кодів податкової інформації 02 і 13, як підстави для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, є протиправним.
При цьому, суд наголошує, що прийняття рішення про відповідність суб`єкта господарювання критеріям ризиковості платника податку після того, як було здійснено господарські операції з цим суб`єктом, не може мати наслідком визнання господарських операцій такими, що вчинені з ризиковим платником податків.
Крім того, пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Додатком № 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Також, у рішенні зазначено про відповідність платника податку (позивача) критеріям ризиковості платника, зокрема, пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле «податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)» та яка повинна бути розшифрована.
При цьому, будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийнято оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків, суду не надано, як і не надано доказів того, що відповідач вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої від позивача інформації.
Крім того, суд звертає увагу на те, що критерії ризиковості платника податків на додану вартість викладено у Додатку 1 до Порядку № 1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема:
« 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.»
Тобто, законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 червня 2022 року у справі № 640/6130/20.
Крім того, суд відхиляє посилання контролюючого органу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.03.2020 по справі № 240/3665/19, оскільки зазначена правова позиція стосується правовідносин, пов`язаних із застосуванням норм Порядку № 117. Разом з тим, спірні правовідносини у даній справі пов`язані із застосуванням норм Порядку № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 та регулює правовідносини щодо прийнятого Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи наведене та, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, підлягає задоволенню і позовна вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕКС-2020» з переліку ризикових платників податку на додану вартість.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За умовами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, понесені позивачем судові витрати у розмірі 2684,00 грн (платіжна інструкція від 24.11.2023 № 102), які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. на лікарняному, рішення ухвалене в перший робочий день.
Керуючись статтями 2, 7, 139, 241, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТЕКС-2020» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна