Справа № 679/152/24
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/9/2024
Справа № 679/152/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови серії RVN № 021179 від 24.07.2023 про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.01.2024 із застосунку «Дія» він дізнався про відкриття стосовно нього виконавчого провадження № 73911581 на підставі постанови Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради № 021179 від 24.07.2023. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження позивач з`ясував, що вказана постанова винесена ніби то за порушення вимог знаку 3.34 «Зупинка заборонена». При цьому жодних доказів про порушення його транспортним засобом правил зупинки у постанові не перелічено. Крім того жодних повідомлень ані на його адресу, ані на лобовому склі не було. Також позивачу не було направлено рекомендованих листів щодо оскаржуваної постанови, інформація про правопорушення в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху також відсутня. Зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достовірними та достатніми доказами, а рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Позивач, враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову серії RVN № 021179 від 24.07.2023.

Ухвалою суду від 30.01.2024 позовну заяву залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків.

09.02.2024 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків на виконання ухвали суду.

15.02.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Від відповідача представника Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради надійшов письмовий відзив, у якому позовні вимоги останній не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

При цьому пояснив, що 23.07.2023 о 16:04 інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради ОСОБА_2 , було виявлено транспортний засіб Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим особа, яка керувала даним транспортним засобом, порушила п. 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Після чого інспектором було здійснено фотофіксацію правопорушення та розміщено на лобовому склі авто повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. 24 липня 2023 року інспектором за даними Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру транспортних засобів та їх власників, було встановлено відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, якою виявився ОСОБА_1 , якому належить вищевказаний автомобіль. Після цього 24.07.2023 постановою серії RVN № 021179 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. При цьому зазначає, що постанова містить всю інформацію, передбачену нормами КУпАП, а твердження позивача про не зазначення у постанові про наявність доказів не відповідає дійсності. Так в постанові зазначено, що з матеріалами справи можна ознайомитися за посиланням: https://rivnerada.gov.ua/inspector. Серед матеріалів справи наявні фотознімки, які створені 23.07.2023 та відображають авто Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , в різних ракурсах, із зазначенням дати, часу та географічних координат, які відповідають місцю вчинення порушення. Також на знімку видно наявність повідомлення на лобовому склі авто, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 279-1 КУпАП, а чинне законодавство не зобов`язує інспектора з паркування надсилати повідомлення на адресу власника транспортного засобу. В подальшому, на виконання вимог ч. 7 ст. 279-1 КУпАП винесена постанова була направлена позивачу рекомендованим листом на адресу, яка була встановлена з НАІС, проте лист повернувся за закінчення терміну зберігання, а закон зобов`язує власника транспортного засобу провести перереєстрацію транспортного засобу у разі зміни місця проживання власника т.з.

Інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради при винесенні постанови були дотримані всі вимоги законодавства, ЗУ "Про дорожній рух", КУпАП тощо, встановлено факт порушення п. 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР, а саме здійснено зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», та має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП. До відзиву додані фотознімки, інші письмові докази.

06 березня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечував проти аргументів, викладених представником у відзиві на позовну заяву, та просив його позовні вимоги задовольнити. Зокрема, він зазначив, що з фото, які були додані до відзиву, неможливо встановити об`єкти прив`язки, які б дозволяли достовірно стверджувати, що автомобіль припаркований в місці, де діє заборона зупинки. При цьому вказав, що координати на фото, при їх перевірці у пошуковій системі GoogleMaps, свідчать, що автомобіль розташований на лівому боці дороги за напрямком від вул. Соборна. Водночас координати із фото з дорожнім знаком 3.34 «Зупинка заборонена» вказують, що особа, яка зробила фото стояла на правому боці дороги за перехрестям у напрямку від вул. Соборна. Відтак, вважає, що зображений на фото дорожній знак розташований за перехрестям та на іншому боці дороги у напрямку від вул. Соборна, що свідчить, що даний знак не діє в зоні розташування авто.

11 березня 2024 року представником позивача у відповідь на відповідь на відзив було надано суду додаткові пояснення, у яких зазначено, що неможливо було зробити фото, на якому одночасно було б зображені і знак і авто, через те, що відстань від місця зупинки т.з. позивача до дорожнього знаку 88 метрів. Твердження позивача щодо розташування знаку 3.34 «Зупинка заборонена» розташований за перехрестям не відповідає дійсності, оскільки місце де розташований знак є місцем прилягання до дороги виїзду з прилеглої території та не є перехрестям, що підтверджується фото на якому видно обрамлення даного виїзду бордюром, отже вказане розташування не перериває дію знаку. Також не відповідає дійсності твердження позивача щодо розташування знаку та авто по різні боки дороги, оскільки на то, які є в матеріалах справи видно, що і авто і знак розташовані по правій стороні вулиці 16 Липня в напрямку вулиці Соборна.

18 березня 2024 року позивач надав суду додаткові пояснення, у яких підтримав свої аргументи, які були ним викладені у відповіді на відзив.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 24.07.2023 інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Концемалом Ю.В. винесено постанову серії RVN № 021179 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері паркування транспортних засобів стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 23.07.2023 о 16:04 по вулиці 16-го Липня, 2, м. Рівне, керуючи автомобілем Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , порушено вимогу дорожнього знаку, а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34. У постанові заначено, що особу встановлено за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, проводилася фотозйомка (відеозапис) спецзасобом Samsung SM-A23SF/DSN, а також, що з матеріалами справи можна ознайомитися за посиланням: https://rivnerada.gov.ua/inspector.

Сторони не заперечували, що власником транспортного засобу Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , є позивач, а також останній не заперечував факт того, що саме він, керуючи вищевказаним авто, здійснив зупинку 23.07.2023 о 16:04 по вулиці 16-го Липня, 2, м. Рівне.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами пункту 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР знак 3.34 Зупинку заборонено. Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 статті 122 КУпАП регламентовано, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа), що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 14- 2 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформацїї), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Статтею 279-1 КУпАП передбачено, розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису)

У разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач, оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зазначає про не зазначення у постанові доказів про порушення його транспортним засобом правил зупинки, а також про не направлення йому копію постанови.

Проте, з досліджених судом постанови та наданих доказів, зокрема, фото, вбачається, що інспектором з паркування дотримано вимог ст.ст. 14-2, 279-1, 280 КУпАП. Так у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено про те, що особу встановлено за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, про проведення фотозйомки (відеозапису) спецзасобом Samsung SM-A23SF/DSN, а також про можливість ознайомитися з матеріалами справи за посиланням: https://rivnerada.gov.ua/inspector.

З долучених до матеріалів справи фотознімків, вбачається, що транспортний засіб Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку у місці дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена». До того ж на фотознімках зазначені географічні координати, відповідно до яких визначено місце розташування транспортного засобу. Також на фото зафіксовано розміщення на лобовому склі транспортного засобу Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. В подальшому відповідачем на адресу, яка встановлена за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, позивачу з рекомендованим повідомлення була направлена копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, проте конверт повернувся відправнику з відміткою «за закінчення терміну зберігання» (а.с. 25-27).

Відповідно до ПДР дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Також необхідно зазначити, що судом з наданих відповідачем фото встановлено розміщення транспортного засобу Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки з фото чітко вбачається, що як знак 3.34 так і автомобіль розташовані по правій стороні вулиці 16-го Липня у напрямку руху до вул. Соборна (а.с. 25-26, 42).

З вказаних фото судом також встановлено прив`язку місця розташування, як автомобіля так і знаку 3.34 «Зупинка заборонена» по відношенню до одних і тих самих нерухомих об`єктів будівель, чим підтверджено їх розташування по правій стороні вул. 16-го Липня і розташування авто у зоні дії знаку 3.34, та виконання інспектором вимог ст. 14-2 КУпАП

Також на фотознімку, який зроблений інспектором з паркування в порядку ст. 14-2 КУпАП 23.07.2024 о 16:03:38 з географічними координатами 50.6194085, 26.2505152, на фотознімку який зроблений 23.07.2024 о 16:03:27 з географічними координатами 50.6193514, 26.2502178, на фотознімку який зроблений 23.07.2024 о 16:05:02 з географічними координатами 50.6192873, 26.2503511, та на фотознімку який зроблений 23.07.2024 о 15:06:51 з географічними координатами 50.6185246, 26.2502153 чітко видно, що транспортний засіб позивача здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Про розміщення автомобіля по правій стороні вулиці 16-го Липня у напрямку вулиці Соборна також свідчать і докази, які були надані позивачем та його поясненнями. Так позивач у своїх письмових поясненнях зазначив, що його автомобіль розташований по лівій стороні вулиці 16-го Липня у напрямку від вул. Соборна, що свідчить про розташування авто позивача по правій стороні вулиці 16-го Липня у напрямку руху до вул. Соборна.

Тобто, матеріалами фотофіксації чітко підтверджується, зупинку позивачем транспортного засобу у місці, де зупинка заборонена.

Щодо аргументів позивача про розміщення дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» за перехрестям, що свідчить розташування його автомобіля не в зоні даного знаку суд зазначає наступне.

Так Правилами дорожнього руху встановлено наступне.

Перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Так, з наданих сторонами доказів, а саме: фото (а.с. 26, 42) та роздруківки скріншотів з пошукової системи GoogleMaps (а.с. 36) вбачається що вулиця 16-го Липня , яка повертає ліворуч від напрямку руху у сторону вул. Соборна, не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду (виїзду) до дворів, яке відділене від дороги бордюром, що свідчить про те, що дана ділянка дороги не є перехрестям в розумінні ПДР.

Отже вказана прилегла територія, яка не є перехрестям, не перериває дію знаку 3.34 «Зупинка заборонена», в зоні дії якого було зупинений автомобіль позивача.

Таким чином відповідачем доведено в установленому порядку належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме 23.07.2023 о 16:04 по вулиці 16-го Липня, 2, м. Рівне, керуючи автомобілем Citroen C-Elysee, д.н.з. НОМЕР_1 , порушено вимогу дорожнього знаку, а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» , що свідчить про обґрунтованість постанови серії RVN № 021179 від 24 липня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Позивачем на обґрунтування позовних вимог не спростовано, що він здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд не приймає до уваги доводи позивача у позові, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, спростовуються дослідженими доказами, та вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання інспектором з паркування порядку прийняття постанови.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Приведені норми чинного законодавства України та конкретні обставини справи дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, тож суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем.

Керуючись ст.ст. 73, 77, 132, 134, 139, 242, 244-246, 250, 286 КАС України, КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови RVN № 021179 від 24.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або шляхом подачі апеляційної скарги через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Томілін