Справа № 160/4836/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2024 рокуСправа №160/4836/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповаідальністю "АСТИОН" до Київської митниці про про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТИОН» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці, в якому просить:
визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.01.2023 №UA100130/2024/000003, прийняту Київською митницею з дати її прийняття;
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості від 04.01.2014 № UA100130/2024/000001/2, прийняте Київською митницею з дати його прийняття.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за ціною договору, що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/4836/24 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Київської митниці до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач вважає адміністративний позов необґрунтованим, незаконним, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись, зокрема, на наступне.
За результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією №UA100130/2024/280041 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.
Однак у строк, встановлений ч.3 ст.53, п.2 ч.2 ст.255 МКУ, декларантом не надано додаткові документи у повному обсязі.
Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві.
Метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосований відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994, частини 6 статті 54 та частини 2 статті 58 Кодексу у зв`язку із тим, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, не містять документально підтверджених відомостей щодо числових значень складових митної вартості та відомостей щодо ціни, яка сплачена.
У зв`язку із зазначеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МКУ та у порядку ч.6 ст. 55 МКУ шляхом направлення декларанту електронного повідомлення з консультацію у письмовому вигляді. За результатами проведених консультацій встановлено, що при визначенні митної вартості оцінюваних товарів, можливо застосувати другорядний метод 2а за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до статті 59 МКУ.
Ознайомившись з доводами і запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на адміністративний позов, позивач надав відповідь на відзив.
Позивач зазначає, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Таким чином, саме на митний орган покладається обов`язок доведення фактів заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначену митну вартість товарів, чого відповідачем не зроблено з наданням належних, достовірних та допустимих доказів.
У відповіді на відзив позивач вважає, що відзив на позовну заяву не спростовує доводів та аргументів по суті позовних вимог. Позивач зазначає, що ним були надані документи, що повністю підтверджують ціну та її оплату, а також вартість послуг перевізника.
Позивач наголошує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення невизначеного товару не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, а також не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
11.09.2023 між ТОВ «АСТИОН» (Покупецьь) і компанією NGC Inc., dba The Town Dock, США (Продавець) був укладений контракт №11/09/2023, за умовами якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у контракті, продукцію (товар) відповідно до проформи інвойсу (інвойсу), які є невід`ємною частиною контракту.
Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. контракту, ціна товару за одиницю і по позиціям фіксується у проформі інвойсі (інвойсі). Загальна сума контракту становить 1 000 000,00 USD.
Згідно з рахунком-проформою (проформою інвойсом) № 2023-39 від 11.09.2023 до Контракту (оформлюється до погрузки товару в контейнер) загальна вартість товару згідно цього інвойсу становить 62 370,00 доларів США. Умови оплати попередня оплата 30%, а 70% - за 14 днів до прибуття товару, умови поставки CFR Klaipeda.
21.09.2023 на виконання умов контракту та проформи інвойсу, позивач здійснив попередню оплату у сумі 18 711,00 доларів США, що складає 30% від загальної вартості товару, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023.
Відповідно до інвойсу № 2023-39 від 29.09.2023 до контракту (оформлюється після погрузки Товару в контейнер по фактичній кількості товару в контейнері) загальна вартість товару становить 59 807,00 доларів США. Умови оплати попередня оплата 30%, а 70% - за 14 днів до прибуття товару. Умови поставки CFR Klaipeda. Ціна товару 2,750 доларів США за 1 кг. Кількість товару нетто 21 748,00 кг. Найменування товару риба морожена горбуша (Frozen Pink Salmon HG IQF / лат. Oncorhynchus gorbuscha), розмірний ряд: 2 LBS+/0. 9 кг+ , без голови, патрана, без додання харчових добавок і приправ, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій і кулінарній обробці, не консервована, індивідуальної заморозки. Упаковано в карт.тоти, укладено в палети. Виробник: Grand Hale Marine Products Co., Ltd (#1926) Країна виробництва: Канада (CA).
01.11.2023 позивачем на виконання умов контракту і інвойсу № 2023- 39 проведено доплату продавцю в сумі 41 096,00 доларів США, що складає 70% від загальної вартості товару, який фактично було завантажено на контейнер з урахуванням раніше проведеної передоплати товару у сумі 18 711,00 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №57 від 01.11.2023 відповідно.
Таким чином, покупцем було в повному обсязі оплачено товар, оформлений по інвойсу № 2023-39 від 29.09.2023 на загальну суму 59 807,00 доларів США.
Доставка товару була здійснена двома окремими партіями, а саме: перша партія кількістю нетто - 18 314,00 кг на суму 50 363,50 доларів США, оформлено Інвойсом № 2023-39/1 від 29.09.2023 та друга партія кількістю нетто - 3 434,00 кг на суму 9 443,50 доларів США інвойсом № 2023-39/2 від 29.09.2023 відповідно.
За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, відповідачем 03.01.2024 направлено позивачу електронний запит (повідомлення).
На виконання вказаного повідомлення ТОВ «АСТИОН» листом від 03.01.2024 повідомило Митному органу, що додатково до митної декларації від 03.01.2024 №UA100130/2024/280041 на даний момент надати інші документи можливості не має, внаслідок чого просив завершити консультацію та продовжити оформлення митної декларації.
За результатами здійснення контролю Митницею оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100130/2024/000003 від 04.01.2024.
У пункті 33 прийнятого рішення зазначено наступні обставини його прийняття:
Товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до положень ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до рішення №UA100130/2024/000001/2 від 04.01.2024 про коригування.
Позивач вважає, що зазначені вище рішення про коригування митної вартості товару і картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню у зв`язку з чим подав позовну заяву до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України.
Згідно п. 24. ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пунктами 23, 24 ч. 1ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів ст.ст. 49,50 МК України).
За частинами 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом вищенаведених норм митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей.
Повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митний орган не обгрунтував вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовідносинами, які склалися між позивачем і його контрагентом.
Витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті (ч. 3 ст. 54 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьоюстатті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Щодо обгрунтування відповідача обраного методу визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
В спірному рішені про коригування митної вартості товару відсутні відомості про порівняння умов поставки за наведеними відповідачем деклараціями від 02.11.2023 №UA205050/2023/071879.
В рішеннях відсутні порівняні характеристики оцінюваного товару, умови поставки товару, ціна, яку було взято за основу для коригування митної вартості за резервним методом, не зазначено інформацію і джерела, які були використані митним органом під час визначення митної вартості товару позивача.
Тобто, детальне дослідження митних декларацій, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.
За висновком Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом не передбачено.

Щодо зауважень відповідача у п. 33 спірного рішення суд зазначає наступне.

На підтвердження такої складової як транспорнтні витрати позивачем було додано вартість транспортування товару транспортним засобом за маршрутом Klaipeda, Lithuania пункт пропуску в Україні Ужгород м. Дніпро загальна вартість якого склала 18 088,00 грн. без ПДВ, яку включено до митної вартості товару, що декларувався. Оскільки поставка товару, ввезеного в України визначена контрактом на умовах CFRKlaipeda, що згідно з правилами Інкотермс 2010, включає оплату продавцем доставки товару в порт, його погрузку, фрахт судна та проходження митних процедур, пов`язаних з експортом, у тому числі оплати відповідних платежів і зборів.

Дані витрати складаються з: 1) Вартості міжнародного перевезення вантажу транспортним засобом ВМ7507СА/Р3385 за маршрутом Клайпеда (Литва) - п/п Ужгород (кордон України) в сумі 10 088,00 грн. без ПДВ, відстанню 1530 км. + 2) Вартості доставки по Україні з п/п Ужгород до м. Дніпро в сумі 8 000,00 грн., без ПДВ, відстань між якими 814 км.

На підтвердження транспортних витрат позивачем було надано: - коносамент (Bill of lading) HLCUVAN230909665 від 13.10.2023; - заявку на перевезення вантажу № 21122023-2 від 21.12.2023 згідно договору про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від № 22/11-1ТР від 22.11.2023; - договір № 22/11-1ТР про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 22.11.2023, укладений між ТОВ «АСТИОН» і ТОВ «АВТОЛІГА-КИЇВ» в якому визначено умови перевезення та реквізити сторін; - рахунок на оплату № 131223 від 29.12.2023 на загальну суму 18 088,00 грн, який оплачено повністю; - міжнародну товаро-транспортна накладна (СМR) від 22.12.2023 на перевезення Товару за маршрутом Klaipeda, Lithuania м. Дніпро для ТОВ «АСТИОН»; -довідку про транспортні витрати № 291223-2 від 29.12.2023, видану ТОВ «АВТОЛІГА-КИЇВ».

В спростування твердження митного органу про невідповідність оплачених по контракту сум сумам, зазначеним в інвойсах та платіжних документах, позивачем були надані: рахунок-проформа № 2023-39 від 11.09.2023; -рахунок-фактура (інвойс) № 2023-39 від 29.09.2023, - рахунок-фактура (інвойс) № 2023-39/2 від 29.09.2023, - платіжна інструкція в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023, Платіжна інструкція в іноземній валюті № 57 від 01.11.2023.

Відповідно до проформи інвойсу № 2023-39 від 11.09.2023 до контракту (оформлюється до погрузки Товару в контейнер) загальна вартість товару згідно цього рахунку становила 62370,00 доларів США із розрахунку товару кількістю/вагою 22 680,00 кг.; умови оплати попередня оплата 30%, а 70% - за 14 днів до прибуття товару, умови поставки CFR Klaipeda.

Як було зазначено вище 21.09.2023 на виконання умов контракту та проформи Інвойсу позивачем проведено попередню оплату у сумі 18 711,00 доларів США, що складає 30% від загальної вартості товару, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №36 від 21.09.2023.

Зідно з інвойсом № 2023-39 від 29.09.2023 до контракту (оформлюється після погрузки товару в контейнер по фактичній кількості товару в контейнері) загальна вартість Товару становить 59 807,00 доларів США. Умови оплати попередня оплата 30%. Умови поставки CFR Klaipeda. Ціна Товару 2,750 доларів США за 1 кг, кількість Товару нетто 21 748,00 кг. Найменування Товару Риба морожена горбуша (FrozenPink Salmon HG IQF / лат. Oncorhynchus gorbuscha), розмірний ряд: 2 LBS+/0.9кг+ , без голови, патрана, без додання харчових добавок і приправ, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій і кулінарній обробці, не консервована, індивідуальної заморозки. Упаковано в карт.тоти, укладено в палети. Виробник: Grand HaleMarine Products Co., Ltd (#1926) Країна виробництва: Канада (CA). 01.11.2023 на виконання умов контракту та Інвойсу № 2023-39 від 29.09.2023 Позивачем за реквізитами продавця проведено доплату в сумі 41 096,00 доларів США, що складає 70% від загальної вартості товару, який фактично було завантажено в контейнер з урахуванням раніше здійсненої попередньої оплати в сумі 18 711,00 доларів США за платіжною інструкцією в іноземній валюті №57 від 01.11.2023 відповідно.

Оформлення Проформи Інвойсу № 2023-39 від 11.09.2023 до Контракту (який оформлено до погрузки Товару в контейнер) вказує про домовленість сторін поставити Товар загальною вартістю в сумі 62370,00 доларів США вагою 22 680,00 кг. Натомість, після пакування і погрузки Товару в контейнер та його фактичної кількості в контейнері складало нетто 21 748,00 кг за ціною 2,750 доларів США за 1 кг, загальною вартістю 59 807,00 доларів США, що оформлено Інвойсом № 2023-39 від 29.09.2023 та не заперечується відповідачем.

Оплата загальної вартості товару за двома окремими партіями товару чітко відслідковується за платіжними інструкціями в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023 на суму 18 711,00 USD та № 57 від 01.11.2023 на суму 41 096,00 що дорівнює загальній вартості фактично відвантаженого Товару у розмірі 59 807,00 USD.

Покупцем було в повному обсязі проведено розрахунки з Продавцем за Товар, поставлений по Інвойсу № 2023-39 від 29.09.2023 в загальній сумі 59 807,00 доларів США, розділеному на дві окремі партії, оформлені Інвойсом № 2023-39/1 від 29.09.2023 на суму 50 363,50 доларів США за 18 314,00 кг, та Інвойсом № 2023-39/2 від 29.09.2023 на суму 9 443,50 доларів США за 3 434,00 кг., і поставлені в різний час та в різних контейнерах.

Щодо відсутності відомостей про розмір витрат на розвантаження товару з борту судна та завантаження в пред`явлений транспортний засіб, які понесені покупцем та щодо підтвердження транспортних витрат та їх не включення до митної вартості товару.

Поставка товару здійснювалась на умовах поставки CIF Клайпеда. За умовами поставки Інкотермс рахується, що продавець виконав свої обов`язки по поставці, коли застрахований та зафрахтований ним товар розміщений на борту судна для доставки в порт призначення. Прикордонним переходом в даному випадку відповідно наданим декларантом документам є пост Ужгород.

Позивачем до митної вартості товару були включені транспортні витрати по доставці товару по маршруту Клайпеда (Литва) - п/п Ужгород, при цьому послуга розвантаження товару з борту судна та завантаження в пред`явлений транспортний засіб входить до загальної вартості товару, сплаченої споживачем постачальнику.

Вартість подальшого перевезення товару із Ужгород до м. Дніпро та супутні експедиційні послуги не можуть включатися до митної вартості товару, так як вказані послуги надані позивачу вже на території України, після виконання постачальником своїх зобов`язань по контракту на передбачених в ньому та інвойсах умовах.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Верховний Суд у постанові від 30.10.2018 по справі № 826/25605/15 зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У зв`язку із чим, необґрунтованими є доводи митниці про те, що відомості про митну вартість товарів були неповними, не конкретизовані, не зазначено, які витрати як складові митної вартості товарів не підтверджені або не включені.

Таким чином, не подання або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює для нього негативних наслідків, оскільки, у даному випадку, були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17, від 11 червня 2020 року у справі №815/5597/17, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами (складовими), які входять до митної вартості товару відповідно до умов поставки. Натомість, у тому випадку, коли відповідач стверджує, що декларантом понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару, він повинен довести наявність цих фактів.

В даному випадку відповідачем наявність цих фактів не підтверджена.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Наказом Міністерства фінансів України затверджено 30.05.2012 за № 631 Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Порядку (в редакції станом на час подання митної декларації) у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Оскаржувана картка відмови не містить обґрунтування причин відмови в митному оформленні. Митним органом не зазначено, які саме вартісні показники складових митної вартості товару є непідтвердженими та які відомості про митну вартість товару є неповними, не містить роз`яснення вимог, виконання яких могло б забезпечити можливість прийняття митної декларації за заявленим методом визначення митної вартості, а саме: не вказано з посиланням на відповідні норми закону, які відомості про митну вартість підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та в яких документах містяться, а також, які саме вартісні показники складових митної вартості та якими документами мають підтверджуватись за вимогами закону.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений квитанцією №6856-8756-0374-4403 від 20.02.2024 судовий збір в сумі 4239,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТИОН» (вул. Журналістів, буд. 13, кім. 116, м. Дніпро, 49000, ) до Київської митниці (бульвар Гавела Вацлава, буд. 8-А, м. Київ, 03124, 5) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.01.2023 №UA100130/2024/000003, прийняту Київською митницею з дати її прийняття.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості від 04.01.2014 № UA100130/2024/000001/2, прийняте Київською митницею з дати його прийняття.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТИОН» (вул. Журналістів, буд. 13, кім. 116, м. Дніпро, 49000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (бульвар Гавела Вацлава, буд. 8-А, м. Київ, 03124, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 4 239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона