Справа № 521/941/24
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа 521/941/24
Номер провадження № 2-а/521/52/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : Державна служба України з безпеки на транспорті

предмет позову : скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 18.07.2023 року та 19.07.2023 року постановами Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00012064 та серії АА № 00011926 він притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Підставою постанов стало перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

За вищевказаними постановами позивач як власник автомобілю марки RENAUT MAGNUM державний номерний знак НОМЕР_1 21.06.2023 року о 22 годині 04 хв. та 24.06.2023 року о 19 годині 16 хв. за адресою Н-11, км. 76+702 Дніпровської області, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативів параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України : перевищення загальної маси транспортного засобу на 7, 213 % (2 885 тон) та на 10,138 % (4 055 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Позивач стверджував, що постанови винесені відповідачем з порушенням вимог закону, оскільки при вирішенні питання про його притягнення до адміністративної відповідальності, субєкт владних повноважень мав виходити з формального визначення спеціалізованого напівпричу- контейнеровозу марки LATRE номерний знак НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транпортного засобу, застосувавши максимальне значення для автомобільних доріг - 44 тонни.

Окрім того, позивач вважав, що зважування спірного автомобілю приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM 35, зав. № 16 є недопустим, оскільки свідоцтво про повірку - відсутнє.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач скористався процесуальним правом надання відзиву, на виконання вимог КАС України, надав суду всі матеріали, які стали підставою притягнення позивача до відповідальності, а саме :

-матеріали за постановою серії АА № 00012064

-матеріали за постановою серії АА № 00011926

-сертифікат відповідності приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WAGA-WIM 35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», зав. номер 16 від 13.04.2021 року

-сертифікат перевірки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WAGA-WIM 35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA» від 13.04.2021 року

-сертифікат перевірки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WAGA-WIM 35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA» від 21.09.2021 року

-сертифікат відповідності приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WAGA-WIM 35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», зав. номер 16 від 21.09.2021 року

Представник відповідача в судовому засіданні стверджувала, що притягнення позивача до відповідальності відбулось із дотримання вимог закону, розрахунок перевищення зроблений за встановленою формулою з урахуванням допустиої похибки.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

В порядку статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За пунктом 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України» від 18.01.2001 № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306.

За вказаним пунктом ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:

Вантажні автомобілі:

-двовісний автомобіль 18 14

-трьохвісний автомобіль 25 (26)* 21

-чотирьохвісний автомобіль 32 24

-чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 24

Комбіновані транспортні засоби:

-двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 24

-двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 24

-трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 24

-двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 24

-трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 24

За пунктом 4 Правил проїзду рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Так, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Закон передбачає застосування адміністративного стягнення лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 23 КУпАП).

За ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 3 ч.1ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Так, судом встановлено, що позивач 18.07.2023 року та 19.07.2023 року постановами Державна служба України з безпеки на транспорті серії АА № 00012064 та серії АА № 00011926 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Підставою постанов стало перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Так, позивач як власник автомобілю марки RENAUT MAGNUM державний номерний знак НОМЕР_1 21.06.2023 року о 22 годині 04 хв. та 24.06.2023 року о 19 годині 16 хв. за адресою Н-11, км. 76+702 Дніпровської області, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативів параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7, 213 % (2 885 тон) та 10,138 % (4 055 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки RENAUT MAGNUM державний номерний знак НОМЕР_1 є вантажним сідловим тягачем, маса без навантаження 7662, повна маса 19 000.

Спеціалізований напівпричем- контейнеровоз марки LATRE номерний знак НОМЕР_2 за свідоцтвом про реєстрацію транпортного засобу НОМЕР_4 має повну масу 38 000, маса без навантаження 3200.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладений обов`язок всебічного, повного, об`єктивного з`ясування її обставин, зокрема, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення особою та вини цієї особи у його вчиненні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вирішуючи спір суд враховує, що за ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наданих відповідачем доказів суд погоджується із доводами суб`єкта владних повноважень про правомірність прийнятого ним рішення.

Процедура притягнення позивача до відповідальності дотримана.

Спірне рішення прийнято відповідачем у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити суть рішення (зокрема, порушення законодавства, за яке застосовано відповідне стягнення, розмір останнього).

Так, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174.

Згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі це взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Положеннями пункту 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу

до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу,

причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або

заднього державного номерного знаку транспортного засобу);

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-

телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до

інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку).

Згідно пункту 15 Порядку метадані повинні містити відомості про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне

позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання

- смугу руху,

- напрямок руху

- максимальне дозволене навантаження на вісь

- державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу)

- категорію транспортного засобу

- тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку»

- повну масу транспортного засобу

- ширину

- висоту

- довжину

- розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку).

Так, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою руху, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, тощо.

Відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2,

частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів

фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення

адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин затверджена форма, яка визначає визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

Спірні постанови містять відомості про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР.

Приладом автоматичним для зважування зафіксовано як номерний знак сідлового тягача, так і номерний знак напівпричіпу.

Зазначення в постановах державного номерного знаку тільки тягача з огляду на те, що відповідальною особою за вчинене правопорушення є фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстрований тягач, який приводить в рух транспортний засіб (належний користувач транспортного засобу, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи) не суперечить вимогам закону.

При вирішенні спору суд не погоджується із доводами позивача про визначення нормативного вагового параметру, виходити з формального зазначення спеціалізованого напівпричу- контейнеровозу марки LATRE номерний знак НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Так, за ПДР для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом допустимим навантаженням є 40 т.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху навантаження в 44 т. допускається для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Так, визначальною обставиною є здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

При цьому інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постановах, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фотофіксації, наданими суду суб єктом владних повноважень.

Інформація в інформаційній карті габаритно-вагового контролю безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так, в інформаційній карті габаритно-вагового контролю відображені дані про кількість осей транспортного засобу, відстань між осями, навантаження на кожну вісь, висоту, довжину, ширину транспортного засобу, перевищення габаритів, перевищення ваги, температуру повітря, повну масу, шинність, клас транспортного засобу, загальну масу транспортного засобу, тощо.

Конте?йнером або інтермодальним контейнером (анг. container, від to contain «містити») вважається багатооборотний засіб, призначений для зберігання або перевезення будь-чого.

Вказане поняття визначається Міжнародою конвенцією про безпечні контейнери, яка є чинною для України з 1977 року та містить, зокрема, вимоги до розмірі та площі, фітингів, обовязкового маркування максимальної маси брутто, мови на табличці про допуск за умовами безпеки, дати виготовлення, ідентифікаційного номеру контейнера, припустимого навантаження на штабелювання, сила під час поперечного випробування на твердість конструкції.

З матеріалів справи, разом із тим, вбачається, що спірний транпортний засіб має тентований верх, відсутність будь-якого маркування та пломбування, кутових фітингів, тобто передбачених ознак для контенерів.

Вимоги Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів, ГОСТ 20527-82, національного стандарту ДСТУ ISO 668:2015 (ISO 668:2013, IDT) «Вантажні контейнери серії 1 - класифікація, розміри та рейтинги», ДСТУ ISO 6346:1995 «Вантажні контейнери. Кодування, ідентифікування та маркування», Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.01.1997 року № 363 до контейнерів не дотримані.

Спірний транспортний засіб в порушення вимог вищевказаного Наказу № 363 не має єдиної нумерації, такого маркування як : розпізнавальний знак; найменування власника контейнера; вантажність і масу тари контейнера, внутрішній об`єм контейнера, місце, місяць і рік виготовлення контейнера, час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера, який наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера, пломбування відсутні.

Докази на підтвердження перевезення вантажу автомобільним транспортом у контейнері (відповідний договір) позивачем за час розгляду справи не надані.

Докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах, контейнерах-платформах згідно з їх призначенням відсутні.

Враховуючи викладене, максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу в момент інкримінуємого порушення відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т.

Вказані висновки суду узгоджуються, зокрема із позицією Верховного Суду, (постанова від 29.01.2020 року, справа №814/1460/16).

При вирішенні спору суд враховує також, що Наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 10.06.2019 року № 148 «Про прийняття та скасування національних стандартів, прийняття поправки до національного стандарту» прийняті національні стандарти, гармонізовані з європейськими стандартами, зокрема: ДСТУ EN 12406:2019 (EN 12406:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу C. Розміри та загальні вимоги»; ДСТУ EN 12410:2019 (EN 12410:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу A. Розміри та загальні вимоги».

Положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року №521 затверджений «Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання».

Сертифікати змінного кузову відповідно до вищевказаного Порядку позивачем також не надані.

Суд не погоджується також із доводами позивача, що надані відповідачем докази в частині процесу зважування спірного автомоблію є недопустимими, оскільки:

Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, автомобільна дорога Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл.,

яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації.

Зазначене підтверджується сертифікатами відповідності № UA.TR.113- 0619/11F-22, 0695/11F-22, сертифікатами перевірки типу № UA.TR.113-0619-21, UA.TR.113- 0695-21 щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі».

Окрім того, стосовно WIM-комплексів застосовується презумпція відповідності засобів вимірювальної техніки вимогам «Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94 (п.52 Додатку 1).

Така презумпція є вимогою застосування європейських гармонізованих стандартів або вітчизняних ДСТУ.

Інформація щодо зважування міститься в інформаційній карті габаритно-вагового контролю, яка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення.

В інформаційній карті габаритно-вагового контролю відображені дані про кількість осей транспортного засобу, відстань між осями, навантаження на кожну вісь, висоту, довжину, ширину транспортного засобу, перевищення габаритів, перевищення ваги, температуру повітря, повну масу, шинність, клас транспортного засобу, загальну масу, транспортного засобу тощо.

Розрахунок перевищення ваги виконаний за формулою з урахуванням допустимої похибки, позивачем не спростований.

З наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач прийняв постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, із ретельним збором та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши правильного висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, стягнення обрано суб`єктом владних повноважень в межах санкції статті 132-1 ч.2 КУпАП.

Позивач як носій абсолютних прав, здійснюючи їх, не повинен виходити за межі передбаченої правореалізації.

Адміністративне стягнення, як захід адміністративної відповідальності, правомірно застосований до позивача з метою його виховання у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Керуючись Розділом ІІ КАС України,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного тексу рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 29.05.2024 року

22.05.24