Справа № 320/16862/23
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Ганечко О.М., Голяшкіна О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілє» (далі - ТОВ «Мілє», позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач), в якому просило суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.10.2022 № 59047/6/26-15-04-04-08;

2) визнати ТОВ «Мілє» таким платником податків, що не мало можливості до 25.07.2022 своєчасно виконати податкові обов`язки:

- по реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за операціями з постачання товарів/послуг за період, починаючи з лютого 2022 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних до дати 15.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону №2260-ІХ від 12.05.2022, яка є чинною з 27.05.2022, далі - ПК України);

- подати податкову звітність до 20.07.2022, на які припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України;

3) зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві постановити рішення щодо неможливості до 25.07.2022 своєчасного виконання платником податків - ТОВ «Мілє» податкового обов`язку:

- по реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за операціями з постачання товарів/послуг за період, починаючи з лютого 2022 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних до дати 15.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України;

- подати податкову звітність до 20.07.2022, на які припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 у задоволенні позову відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до даних з інформаційно-телекомунікаційних систем ГУ ДПС у м. Києві та Єдиного реєстру податкових накладних, долучених відповідачем до матеріалів справи, позивачем було здійснено процедуру реєстрації податкових накладних в період з 01.02.2022 по 25.07.2022, а також було здійснено подачу податкової звітності з показниками, що суперечить твердженням позивача про те, що були відсутні можливості виконання своїх податкових обов`язків у вказаний період.

Отже, ТОВ «Мілє» безпідставно стверджує, що не було можливості здійснювати свої податкові обов`язки через відсутність тривалого часу посадових осіб, що спростовується обставинами реєстрації податкових накладних.

Сертифікат торгово-промислової палати є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами та документами, що лише в силу їх сукупності в повній мірі надає можливість сприймати форс-мажорні обставини засвідчені сертифікатом, як такі, що спричинили для суб`єкта господарювання затримку здійснення його обов`язку перед іншими суб`єктами господарювання, або органами влади.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги також зазначено, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що у ТОВ «Мілє» в період з 01.07.2022 до 25.07.2022 була можливість здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, є необґрунтованим, не відповідає обставинам справи та дійсності.

Так, внаслідок військової агресії рф проти України, звільнено попереднього керівника ТОВ «Мілє», громадянку іноземної держави, яка не могла виконувати свої обов`язки під час введення воєнного стану в Україні, призначено новим т.в.о. генерального директора ТОВ «Мілє» ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 перебувала за межами України з 26.02.2022. Незважаючи на спроби позивача щодо дистанційного оформлення кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) ОСОБА_1 , АТ КБ «Приватбанк» не видано дистанційно ОСОБА_1 . КЕП.

У зв`язку із наведеним, тимчасово, з 01.07.2022 до 24.07.2022 у керівника ТОВ «Мілє» не було КЕП, а у позивача - статусу суб`єкта електронного документообігу, відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», що зумовило відсутність можливості реєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних і подавати податкову звітність.

Позивач, зауважує, що єдиним доказом, який врахував суд першої інстанції були витяги з інформаційних систем ДПС, які навпаки підтверджують доводи ТОВ «Мілє» про відсутність можливості в період з 01.07.2022 до 25.07.2022 виконувати податкові обов`язки.

Разом з цим, вказані витяги з інформаційних систем ДПС підтверджують, що ТОВ «Мілє» виконувало податкові обов`язки до 01.07.2022 та невідкладно після отримання керівником ТОВ «Мілє» КЕП 26.07.2022 виконала податкові обов`язки, які не були виконані у період з 01.07.2022 по 25.07.2022.

При цьому, неможливість в період з 01.07.2022 до 25.07.2022 виконувати податкові обов`язки ТОВ «Мілє» підтверджена також у Сертифікаті Київської торгово-промислової палати України від 23.03.2023 № 3000-23-1365 про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили).

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 26.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Обґрунтування відзиву аналогічні змісту рішення суду першої інстанції.

Так, відповідач вказав, що ТОВ «Мілє» безпідставно стверджує, що не було можливості здійснювати свої податкові обов`язки через відсутність тривалого часу посадових осіб, що спростовується обставинами реєстрації податкових накладних. Сертифікат ТПП від 23.03.2023 № 3000-23-1365 не є беззаперечним доказом зміни чи припинення прав та обов`язків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що 29.09.2022 ТОВ «Мілє» подало до ГУ ДПС у м. Києві заяву про відсутність можливості виконання податкових обов`язків.

У вказаній заяві зазначено, що у зв`язку з тим, що 01.07.2022 власники ТОВ «Мілє», якими є компанії-нерезиденти: «ІМАНТО АҐ» (Швейцарія) та ІМАНТО КОНСАЛТІНГ АҐ (Швейцарія), змінили керівника-іноземця, призначивши т.в.о генерального директора громадянку України ОСОБА_1 , яка на жаль з об`єктивних причин на той час також перебувала за кордоном та не змогла вчасно отримати КЕП, це стало причиною неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку в повному обсязі, а саме: зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних за операціями з постачання товарів/послуг за період, починаючи з лютого 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних до дати 15.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно вказаних змін до пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України; подати податкову звітність до 20.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно з 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Рішенням ГУ ДПС у м. Києві № 59047/6/26-15-04-04-08 від 13.10.2022 відмовлено у задоволенні вказаної заяви, адже ТОВ «Мілє» виконує свої податкові обов`язки, а також ОСОБА_1 не є співвласником ТОВ «Мілє», тому у власників була можливість прийняти рішення про призначення на постійній чи тимчасовій основі іншої посадової особи.

ТОВ «Мілє» не погодилось із вказаним рішенням ГУ ДПС у м. Києві № 59047/6/26-15-04-04-08 від 13.10.2022 та оскаржило його в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України.

Також ТОВ «Мілє» звернулось до Київської торгово-промислової палати України із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), про що повідомлено ДПС з одночасним проханням відкласти розгляд скарги до моменту отримання відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили).

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги № 6606/6/99-00-06-02-01-06 від 17.03.2023 відмовлено у задоволенні скарги позивача на рішення ГУ ДПС у м. Києві № 59047/6/26-15-04-04-08 від 13.10.2022. В обґрунтування рішення вказано, що згідно з даними автоматизованих інформаційно-комунікаційних систем ДПС, користувачами яких є територіальні органи ДПС, ТОВ «Мілє» виконує податкові обов`язки, зокрема здійснює реєстрацію податкових накладних, подає податкову звітність, у тому числі в період з 01.07.2022 по 15.07.2022.

23.03.2023 ТОВ «Мілє» отримало Сертифікат № 3000-23-1365 про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили), згідно якого Київська торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, звільнення попереднього керівника ТОВ «Мілє», громадянки іноземної держави, яка не могла виконувати свої обов`язки під час введення воєнного стану в Україні, необхідність переоформлення новим т.в.о. генерального директора ТОВ «Мілє» ОСОБА_1 , яка перебувала за межами України на період введення воєнного стану, КЕП та, у зв`язку з цим, тимчасово, з 01.07.2022 до 24.07.2022, відсутність у ТОВ «Мілє» статусу суб`єкта електронного документообігу, відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», внаслідок чого, відсутність можливості реєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних і подавати податкову звітність. Період дії форс-мажорних обставин з 01.07.2022 по 25.07.2022.

ТОВ «Мілє» не погодилось із результатом оскарження рішення ГУ ДПС у м. Києві № 59047/6/26-15-04-04-08 від 13.10.2022 та, вважаючи таке рішення протиправним, звернулось до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до даних з інформаційно-телекомунікаційних систем ГУ ДПС у м. Києві та Єдиного реєстру податкових накладних, долучених відповідачем до матеріалів справи, позивачем було здійснено процедуру реєстрації податкових накладних в період з 01.02.2022 по 25.07.2022, а також було здійснено подачу податкової звітності, що суперечить твердженням позивача про те, що були відсутні можливості виконання своїх податкових обов`язків у вказаний період.

Сертифікат торгово-промислової палати є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами та документами, що лише в силу їх сукупності в повній мірі надає можливість сприймати форс-мажорні обставини засвідчені сертифікатом, як такі, що спричинили для суб`єкта господарювання затримку здійснення його обов`язку перед іншими суб`єктами господарювання, або органами влади.

Отже, ТОВ «Мілє» безпідставно стверджує, що не мало можливості здійснювати свої податкові обов`язки через відсутність тривалого часу посадових осіб, що спростовується обставинами реєстрації податкових накладних.

Щодо вказаних висновків суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який у подальшому продовжувався. Зокрема, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно із п.69.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України у разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України затверджені:

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України;

Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента;

Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

Згідно із п.1, 2 розділу І «Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України», затвердженого 29.07.2022 наказом Міністерства фінансів України №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303 (далі - Порядок №225), цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (далі Кодекс) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо. Дія цього Порядку поширюється на платників податків фізичних осіб резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У Розділі II Порядку №225 передбачені підстави неможливості виконання платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

До платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Заява має містити: повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); податкову адресу платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається заява; дату подання заяви; чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів; вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ); які саме податкові обов`язки не мав / не має можливості виконати платник податків; інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією російської федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями російської федерації; підписи платника податку фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За наявності інших документів, інформації, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок, платники податків юридичні особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, надають такі документи (копії документів).

Платники податків зобов`язані зберігати протягом строку давності, встановленого Кодексом, оригінали відповідних документів, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`явити оригінали документів, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення.

У Розділі III Порядку №225 визначено, що заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.

Додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань/пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Контролюючий орган у разі потреби може звертатися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі Рішення) за формою, що додається.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання / несвоєчасне виконання.

Аналіз положень Порядку №225 дає підстави для висновку, що його затвердження обумовлено необхідністю підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, тощо. Тобто, метою зазначеної процедури є убезпечення платників податків, які постраждали від збройної агресії російської федерації від негативних наслідків у зв`язку із об`єктивною неможливістю виконати свої податкові обов`язки щодо своєчасного подання звітності, сплати податків, тощо.

Платник податків, який у зв`язку із проведенням бойових дій втратив можливість здійснювати господарську діяльність, отримувати дохід від підприємницької діяльності та/або навіть втратив основні засоби для ведення такої господарської діяльності не може бути притягнутий до відповідальності у зв`язку із невиконанням ним податкових обов`язків. Разом з тим, для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними. Платник податків повинен надати вичерпний перелік документів, які підтверджуються виникнення щодо обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.

Засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є однією з функцій Торгово-промислової палати України, затверджених Статутом Торгово-промислової палати України та Законом України від 02.12.1997 № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати України» (далі - Закон № 671/97-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону № 671/97-ВР Торгово-промислова палата (далі - ТПП) є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об`єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об`єднання.

Звернення суб`єктів господарської діяльності до ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати за отриманням сертифіката для засвідчення форс- мажорних обставин є належним доказом їх засвідчення відповідно до законодавства України.

Згідно з статтею 14 1 Закону № 671/97-ВР форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Проте сертифікат про форс-мажорні обставини не є актом державного органу, який спричиняє виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єкта господарювання.

Сертифікат ТПП є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами та документами, що лише в силу їх сукупності в повній мірі надає можливість сприймати форс-мажорні обставини засвідчені сертифікатом, як такі, що спричинили для суб`єкта господарювання затримку здійснення його обов`язку перед іншими суб`єктами господарювання, або органами влади.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин встановлюється регламентом засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин, який затверджено рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за № 44(5) (далі - Регламент).

Відповідно до п. 6.9 Регламенту надані Заявником документи для засвідчення форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили) мають свідчити про:

- надзвичайність таких обставин (носять винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін);

- непередбачуваність обставин (їх настання або наслідки неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору, перед терміном настання зобов`язання або до настання відповідного обов`язку);

- невідворотність (непереборність) обставин (неминучість події/подій та/або її/їх наслідків);

- причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання Заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

Таким чином, введення воєнного стану та/або воєнні дії дійсно вважаються форс- мажорними обставинами, що є підставою для звільнення від відповідальності за порушення окремих норм законодавства, у тому числі щодо виконання податкових обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 по справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач скористався наданою йому можливістю звернення із заявою про відсутність можливості своєчасно виконувати свій податковий обов`язок щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН та подання податкової звітності.

Разом з цим, вимоги вказаної заяви не у повній мірі узгоджуються із обґрунтуваннями та мотивами такої заяви, адже позивач просить визнати неможливість виконання ним податкових обов`язків з лютого 2022 року по 25.07.2022, фактично обґрунтовуючи такі вимоги доводами, що свідчать про неможливість виконання податкових обов`язків у період з 01.07.2022 по 25.07.2022, та фактичне виконання таких обов`язків у період з лютого 2022 року по червень 2022 року включно.

Аналогічним чином позивач також сформував й позовні вимоги.

Суд вважає обґрунтованим зазначення у спірному рішенні від 13.10.2022 № 59047/6/26-15-04-04-08 про те, що ОСОБА_1 не є співвласником ТОВ «Мілє», а тому у власників була можливість прийняти рішення про призначення на постійній чи тимчасовій основі іншої посадової особи.

Також станом на час прийняття відповідачем вказаного рішення у ТОВ «Мілє» не було належного підтвердження дії форс-мажорних обставин.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що станом на час прийняття рішення від 13.10.2022 № 59047/6/26-15-04-04-08 таке рішення було правомірним, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення у рамках даного спору. Як наслідок, суд не може й задовольнити заявлені позовні вимоги зобов`язального характеру, адже оскаржуване рішення відповідача є правомірним, а за таких обставин суд не може втручатись до виключної компетенції відповідача та приймати відповідне рішення за відповідача чи зобов`язати відповідача прийняти рішення певного змісту.

Водночас, апеляційний суд вважає частково вірними доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції про те, що позивачем виконувались податкові обов`язки в період з 01.02.2022 по 25.07.2022, адже такі доводи та висновки не вірні щодо періоду з 01.07.2022 по 25.07.2022 з огляду на наступне.

Так, вказані доводи та висновки ґрунтуються на даних витягів з автоматизованих інформаційно-комунікаційних систем ДПС.

Вказані витяги дійсно містять дані щодо виконання позивачем податкових обов`язків з лютого 2022 року (включно).

Разом з цим, за даними зазначених витягів у період 01.07.2022 по 25.07.2022, позивач податкових обов`язків не виконував. Податкові обов`язки, кінцевий строк виконання яких настав у період до 25.07.2022, виконані позивачем 26.07.2022.

Колегія суддів зазначає, що вказані дані витягів автоматизованих інформаційно-комунікаційних систем ДПС у повній мірі узгоджуються із обставинами, що вказані у Сертифікаті Київської торгово-промислової палати України від 23.03.2023 № 3000-23-1365 про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили).

Також суд враховує, що згідно матеріалів справи, зокрема листування ТОВ «Мілє» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач у період з 04.07.2022 вчиняв заходи щодо усунення дії наслідків форс-мажорних обставин, а саме намагався отримати дистанційно КЕП для ОСОБА_1 у АЦСК АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та мав обґрунтовані сподівання отримати КЕП он-лайн й виконати податкові обов`язки своєчасно, тобто до 15.07.2022.

Однак, з незалежних від позивача причин, КЕП засобами АЦСК АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не було згенеровано.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що ТОВ «Мілє» дійсно у період з 01.07.2022 по 25.07.2022 не мало можливості виконувати податкові обов`язки у зв`язку із дією форс-мажорних обставин.

Однак, з огляду на помилковість формулювання позивачем вимог поданої до ГУ ДПС у м. Києві заяви про відсутність можливості виконання податкових обов`язків та позовної заяви, а також правомірність спірного рішення відповідача, відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 вказано, що спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16 зазначено, що згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Апеляційний суд зазначає, що строк подання заяви про відсутність можливості виконання податкових обов`язків закінчився у вересні 2022 року, що унеможливлює повторне подання позивачем такої заяви із належним обґрунтуванням неможливості виконання податкових обов`язків у період з 01.07.2022 по 25.07.2022.

Крім того, встановлено, що ТОВ «Мілє» є добросовісним платником податків і виконало податкові обов`язки, які не мало можливості виконати у період з 01.07.2022 по 25.07.2022, одразу після закінчення дії таких обставин, тобто 26.07.2022.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що застосування до позивача заходів відповідальності за порушення податкового законодавства, які допущені у період з 01.07.2022 по 25.07.2022, не може вважатись справедливим, а тому суд за наслідками розгляду даної справи має вжити заходів для недопущення несправедливого застосування до позивача відповідних штрафних санкцій.

З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів вважає за необхідне, для забезпечення ефективного захисту прав позивача у межах спірних правовідносин, вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» про відсутність можливості виконання податкових обов`язків за період з 01.07.2022 по 25.07.2022 з урахуванням висновків даної постанови.

Згідно із ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно із пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З огляду на наведене апеляційний суд надав правову оцінку визначальним доводам апеляційної скарги. Суд зауважує, що не надання оцінки іншим доводам сторін жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат апеляційного розгляду.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 1342 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» про відсутність можливості виконання податкових обов`язків за період з 01.07.2022 по 25.07.2022 з урахуванням висновків даної постанови.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у розмірі 1342 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.М. Ганечко

О.В. Голяшкін

Повний текст постанови складено та підписано 29 травня 2024 року.