Справа № 640/3994/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Київ № 640/3994/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліцїі

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач), в якому просить стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення) за період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах з 01 жовтня 2021 року по 01 січня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу не була виплачена додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», як поліцейському, який внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, у розмірі, пропорційному до відпрацьованого часу в зазначених умовах у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Ухвалою від 04 лютого 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі № 640/3994/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Департаменту патрульної поліції про зупинення провадження в адміністративній справі № 640/3994/22.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022 (далі по тексту - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На виконання пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №640/3994/22, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 адміністративну справу № 640/3994/22 прийнято до провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції відповідач вказав, що відповідно до пункту 2 «Порядку використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485, головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство внутрішніх справ, водночас, Департамент патрульної поліції не є розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень для виділення відповідних коштів. Відтак, зазначена доплата до грошового забезпечення виплачується лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату, затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідач звернув увагу, що така доплата раніше виплачувалася позивачу у січні та лютому 2021 року.

Крім того, відповідач зазначив, що позивача - ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 1940 від 01.09.2021 про призначення службового розслідування, було відсторонено від виконання службових обов`язків з 01.09.2021 по 06.12.2021, та, відповідно, протягом цього часу не мав контактів із населенням.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 проходив службу в рядах Національної поліції України з 04.07.2015 по 29.12.2021 на посаді інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 29.12.2021, позивача було звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Як стверджує позивач, додаткова доплата до грошового забезпечення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», на яку він має право, за періоди з 01.10.2021 по 01.01.20222, виплачена не була.

Не погоджуючись з тим, що йому не були виплачені вказні кошти відповідачем, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі по тексту -Закон №580-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із наступними змінами) (далі - Постанова № 211) установлено карантин з 12.03.2020 на усій території України. Надалі постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», від 22.04.2020 № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», від 04.05.2020 № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 17.06.2020 № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 26.08.2020 № 760 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», від 13.10. 2020 № 956 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) період дії карантину продовжувався.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у складі Державного бюджету України створено фонд боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України зазначеної хвороби, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину. Кошти зазначеного фонду спрямовувалися, зокрема на: додаткові доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а також доплати до заробітної плати окремим категоріям працівників, які забезпечують життєдіяльність населення, на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, визначений у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення здійснення зазначених заходів.

Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення), пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (пункт 2 Постанови №375).

Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Як передбачено пунктом 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Кабінет Міністрів України 09.06.2021 прийняв постанову № 588 "Деякі питання здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я", якою, відповідно до статті 36 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, здійснив розподіл бюджетних призначень, передбачених Міністерству фінансів у загальному фонді державного бюджету за програмою 3511380 «Заходи, пов`язані з боротьбою з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками», шляхом передачі Міністерству внутрішніх справ частини бюджетних призначень у сумі 800 000,00 тис. грн, зокрема, Національній поліції у сумі 679 261,3 тис. грн (видатки споживання, з них оплата праці 572 520,2 тис. грн) для здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно пункту 3 Постанови № 588 передбачено забезпечити: 1) Міністерству внутрішніх справ - погодження передачі частини бюджетних призначень, передбачених пунктом 1 цієї постанови, з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету; 2) Міністерству фінансів - після зазначеного погодження відкриття нових бюджетних програм та внесення відповідних змін до розпису державного бюджету.

Також вказаною постановою затверджено Порядок використання коштів (далі - Порядок), який визначає механізм використання коштів державного бюджету (далі - бюджетні кошти) за програмами, зокрема, здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Пунктом 2 Порядку визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство внутрішніх справ. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є Міністерство внутрішніх справ, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Пунктом 4 Порядку було передбачено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, на проведення відповідних доплат до грошового забезпечення були виділені грошові кошти, та визначений механізм їх використання на здійснення доплати поліцейським.

Відтак, з аналізу наведених вище правових норм слідує, що підставою для отримання доплати згідно з положеннями Постанови № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є, зокрема, поліцейським; 2) під час виконання своїх повноважень поліцейський забезпечує життєдіяльність населення, у зв`язку з чим має з населенням безпосередній контакт; 3) виплата здійснюється за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

При обрахунку спірної додаткової доплати має значення кількість днів, коли особа внаслідок виконання своїх обов`язків мала безпосередній контакт з населенням; доплата виплачується у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Визначений законодавством граничний розмір такої надбавки до 50%, тобто встановлено її максимальний відсоток, в межах якого керівник має дискрецію на встановлення відсоткового розміру доплати поліцейським.

Таким чином, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків із забезпечення життєдіяльності населення мають з населенням безпосередній контакт, виплата такої доплати здійснюється згідно наказу керівника органу поліції.

При цьому, додаткова доплата на період дії карантину не входить до основних чи додаткових складових грошового забезпечення поліцейських. Виплата такої доплати можлива виключно у межах виконання бюджетної програми фінансування видатків за Постановою № 375 з фонду боротьби з COVID-19, а не за основною програмою бюджетного фінансування видатків на виплату грошового забезпечення поліцейських.

В рамках даних правовідносин, судом встановлено, що позивач дійсно в період з 01 жовтня 2020 року по 29.12.2021 року працював на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві, що підтверджується довідкою про доходи позивача, розрахунковими листами, копіями розстановки сил та засобів за період з жовтня 2020 року по грудень 2021 року, наказом про звільнення позивача від 29.12.2021, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, із розрахункових листів, наданих суду разом із відзивом, встановлено, та відповідачем не заперечується, що позивач мав право на відповідні доплати до грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, та раніше отримував такі, а саме у жовтні, листопаді, грудні 2020 року, та у січні, лютому 2021 року.

Водночас, відповідачем до матеріалів справи долучено наказ Департаменту патрульної поліції №1940 від 01.09.2021 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», з якого встановлено, що відносно дій позивача - ОСОБА_2 було призначено службове розслідування; на період проведення розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов`язків та на період такого відсторонення наказано знаходитись на робочому місці у відділі документального забезпечення управління патрульної поліції у м. Києві.

Наказом Департаменту патрульної поліції №2764 від 06.12.2021 , службове розслідування завершено, позивача допущено до виконання службових обов`язків.

Окрім цього, відповідачем надано оригінал рапорту заступника командира батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Любомира Чемуся від 06.06.2022, з якого вбачається, що інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону №1 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 заступав на охорону адміністративної будівлі УПП у м. Києві, а у період з 01.09.2021 по 31.12.2021 був відсторонений від виконання службових обов`язків та несення служби.

Таким чином, судом встановлено, що у період з 01.09.2021 по 29.01.2021, позивач був відсторонений від службових обов`язків, та, відповідно, не міг забезпечувати життєдіяльність населення та мати безпосередній контакт з ним, отже під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 в зазначені періоди, та зокрема у періоди, за які просить стягнути доплату до грошового забезпечення, тобто з 01.10.2021 по 01.01.2022 - позивач не підпадає.

Відтак, судом не встановлено протиправних дій чи бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу доплати до грошового забезпечення, передбаченої Постановою № 375. Отже, у позивача право на отримання таких нарахувань відсутнє.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду обгрунтовність своїх заперечень на позов.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.