Справа № 200/2353/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Справа№200/2353/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: виконавчого комітету Гребінківської міської ради

про: визнання протиправною відмову виконавчого комітету Гребінківської міської ради щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача, оформлену у вигляді листа б/н від 10.04.2024 року, визнання протиправним та скасування рішення від 10.04.2024 року про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , визнання за позивачем права на реєстрацію місця проживання з правом проживання ВПО з реєстрацією у будинку АДРЕСА_1 , після введення будинку в експлуатацію 28.03.2022 року шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ІУ58, зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), з адреси: Донецька обл, Покровський район, Шахівська сільська рада с. Шахове (до перейменування Октябрська с/ рада с. Октябрське, Добропільського району Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання протиправною відмову виконавчого комітету Гребінківської міської ради щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача, оформлену у вигляді листа б/н від 10.04.2024 року, визнання протиправним та скасування рішення від 10.04.2024 року про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , визнання за позивачем права на реєстрацію місця проживання з правом проживання ВПО з реєстрацією у будинку АДРЕСА_1 , після введення будинку в експлуатацію 28.03.2022 року шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ІУ58, зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), з адреси: Донецька обл, Покровський район, Шахівська сільська рада с. Шахове (до перейменування Октябрська с/ рада с. Октябрське, Добропільського району Донецької області) ( з урахуванням уточнених позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.04.2024 року позивач звернувся через ЦНАП Виконавчого комітету Гребінківської міської ради до відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради з заявою від 31.08.2023 року про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), яка була зареєстрована в канцелярії відповідача за вх. № 2346.

ЦНАП перевірили заяву та додатки, в т.ч. витяги з реєстрів про готовність до експлуатації об`єкта ІУ58, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, довіку ВПО 1608- та повідомили, що наберуть в базі нову заяву для підписання позивачем.

10.04.2024 року адміністратор ЦНАП виготовив нову заяву, долучив копії наданих документів в додатки, позивач її перевірив дописав рукою пропущену Довіку ВПО 1608- та після підписав.

Зауважень до заяви у адміністратора ЦНАП не було, про що зроблено відповідний запис.

Зазначена заява позивача була зареєстрована під № 180/14-12 від 10.04.2024 року.

10 квітня 2024 року позивачеві відмовлено у реєстрації місця проживання.

Позивач вважає таку відмову протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 06 травня 2024 року прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

10.04.2024 року до відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради через відділ "Центр надання адміністративних послуг" Гребінківської міської ради надійшла заява ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому до заяви не були додані документи, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 9 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» на даний будинок, а був наданий лише витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та технічний паспорт на об`єкта нерухомого майна. Також відомості, зазначені у поданій заяві про власника житла не відповідали відомостям з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 №1871 та підпунктів 2, 3 пункту 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), відділом ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради 10.04.2024 прийнято рішення про відмову в реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), оскільки особа подала не в повному обсязі необхідні документи (відомості), передбачені вищевказаними нормами чинного законодавства та відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям, зазначеним у поданих особою документах або даних.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій зазначив наступне.

Проводячи роботи з 15.06.2016 року на двох земельних ділянках за адресою, АДРЕСА_2 , родиною позивача побудовані нові житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, та складаються: житловий будинок «Л-1»; літньої кухні «Ж»; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу «Е»; вбиральні «З» ; вимощення 1; огорожа №1; колодязь №4; ворота №5; колонка питна №6; вигрібна яма №7; опорна колона №8; електроопора №9; огорожа №10; металева конструкція №11; водогін №12, та побудовані без фундаменту після 03.05.2019 р: навіс «л1»; навіс «к»; сарай «М»; теплиця «Н»; бесідка «О»; навіс «П»; яма компостна «№13».

На виконання рішення Гребінківської міськради №460 від 23.08.1988 року родиною позивача демонтовано старий глинобитний будинок 1941 року забудови «А-1» житловою площею 9,4 м2, загальною 23.2 м2 по АДРЕСА_3 , який загрожував обвалом.

Факт знищення глинобитного будинку «А-1» 1941 р. підтверджує довідка експерта - ФОП ОСОБА_2 від 25.04.2017р № 18/32; актом виконаних робіт №7 від 21.09.2016 року; довідкою головного архітектора Гребінківської РДА від 24.02.2017 р. №01-12/12, технічним паспортом від 03.05.2019 року, технічним паспортом від 26.04.2022 року, Інформаційною довідкою від 22.06.2022 № 9512, довідка про знищення/знесення майна №317/23 від 23.08.2023, Ідентифікатор та техпаспорт до довідки про знищення/знесення.

Юридична, поштова адреса, адреса земельної ділянки - це не власність.

Державна реєстрація не є способом набуття чи припинення права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

При цьому, наявність такого запису станом на дату подання позову, вже не є обов`язковою, оскільки положення частини другої статті 349 ЦК України було виключено з набранням чинності Кодексом України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VІІІ, який введено в дію з 21 жовтня 2019 року.

Умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно зі статтею 349 ЦК України, є наявність встановленого факту знищення майна.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року у справі № 528/628/20 та від 11.03.2020 року у справі № 528/956/19 встановлено фактичне місце проживання позивача.

14.03.2019 року позивача взято на облік Управлінням соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області, як внутрішньо переміщену особу, про що свідчить довідка від 14.03.2019 року №1608-.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.04.2019 №38 пенсійну справу взято на облік з 01.05.2019 року.

Як встановив суд, позивач зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 17.04.1995 за № 0000011, про що Добропільською районною державною адміністрацією Донецької області видано свідоцтво.

Позивач в Донецькій області зареєстрований як ФОП з 17.04.1995 року, реєстрація на 29.04.2024 року не припинена. Реєстрація припинення підприємницької діяльності проводиться за місцем фактичного проживання такої особи у відповідному територіальному органі, уповноваженому здійснювати державну реєстрацію.

Відповідно до технічного висновку про проведення 03.05.2019 року технічного обстеження встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку «Л-1»; літньої кухні «Ж» ; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу «Е»; вбиральні «З» .

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 16.06.1977 р. одружені та на підставі ст. 60 СК України, є співвласниками всього спільного майна, грошових коштів, тощо.

Відповідачем порушено процедуру, строки, права позивача на реєстрацію місця проживання за фактичним місцем проживання як громадянина України, в т.ч. фізичної особи-підприємця, внутрішньо переміщеної особи.

З урахуванням наведеного просив суд задовольнити його позовну заяву та не приймати відзив на позов відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

10 квітня 2024 року позивач звернувся до відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Гребінківської міської ради із заявою № 180/14-12 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання/ перебування.

Як встановлено судом, до вказаної заяви було додано: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної системи у сфері будівництва ІУ58, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1608-, копію паспорта, копію РНОПП, копію довіреності від 15.04.2021 року № 482, квитанцію про сплату адміністративного збору.

Листом від 10.04.2024 року б/н відповідач відмовив позивачеві про відмову у реєстрації місця проживання разом з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання.

Відмову мотивовано тим, що надані позивачем технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної системи у сфері будівництва ІУ58 не відносяться до правовстановлюючих документів, а зазначені у заяві відомості про власника житла не відповідають відомостям з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Суспільні відносини з приводу реєстрації фізичною особою громадянином місця проживання в Україні унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-IV (далі - Закон №1382-IV), Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021р. № 1871-ІХ (далі - Закон №1871-ІХ), Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (затверджений постановою КМУ від 07.02.2022 р. № 265; далі - Порядок №265).

Так, у розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Частиною 3 ст. 1 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 р. №1871-ІХ передбачено, що декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила.

За наведеними у ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ визначенням термінів: адреса житла - місцезнаходження житла особи, що включає такі дані (за наявності): область, район, місто (село, селище), району в місті, вулиця шососе/проспект/бульвар/алея/площа/майдан/провулок/узвіз/з`їзд/проїзд/лінія/просіка/тупик тощо), номер будівлі (будинку/корпусу/блоку/секції тощо), номер квартири (кімнати тощо); декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає; реєстраційна дія - внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

У силу застереження ч. 1 ст. 4 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Аналогічне положення включено законодавцем до п. 4 Порядку №265.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України від 05.11.2021 р. №1871-ІХ, порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України від 05.11.2021 р. №1871-ІХ громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Аналогічне положення включено законодавцем до п.5 Порядку №265.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України від 05.11.2021 р. №1871-ІХ реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Приписами ст. 8 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ регламентовано процедуру декларування місця проживання особи, положеннями ст. 9 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ процедуру реєстрації місця проживання.

Частиною 1 ст. 9 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ визначено, що у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються: 1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними; 2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років; 3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України); 4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника); 5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору; 7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Також згідно з п.п. 5 п. 35 Порядку №265 для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає, зокрема: документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них.

Отже, і нормою закону, і нормою підзаконного акту права чітко та однозначно визначено, що до заяви про реєстрацію місця проживання зацікавлена особа повинна приєднати документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі (зокрема, або документи про належність речового права власності на житло, документи про належність права користування житлом, або рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, або рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання за особою права користування житлом).

За змістом ч. 3 ст. 9 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ у разі відсутності документів, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла.

Між тим, за приписами ч. 1 ст. 11 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ особа, яка декларує або реєструє своє місце проживання (перебування) у житлі, яке не є власністю (співвласністю) такої особи, та за відсутності документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, під час подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) або декларації про місце проживання надає згоду власника (співвласників) житла чи уповноваженої особи житла на декларування або реєстрацію особою свого місця проживання (перебування) за адресою цього житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі декларування або реєстрації місця проживання особою, яка є власником (співвласником) цього житла, згода інших співвласників або інших осіб, місце проживання яких зареєстровано/задекларовано в цьому житлі, не вимагається.

Так само, пунктом 35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 (надалі - Порядок), для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає: 1) заяву за формою згідно з додатками 2, 3 і 8; 2) паспортний документ особи або довідку про звернення за захистом в Україні (для осіб, які реєструють місце перебування); (...) 5) документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них; (...).

Разом з тим, позивачем до його заяви № 180/14-12 від 10.04.2024 року було надано технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної системи у сфері будівництва ІУ58.

Як встановлено судом з наданого відповідачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником житлового будинку загальною площею 23.2 кв.м, житловою площею 9,4 кв.м, матеріали стін: глинобитні, Опис: житловий будинок А-1, сарай Б, вбиральня Г, сарай Д, огорожа № 2, колодязь № 3 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано є ОСОБА_4 .

Як вбачається з довідки Гребінківської РДА Полтавської області від 24.02.2017 року № 01-12/12 при огляді домоволодіння АДРЕСА_2 встановлено, що аварійний глиняний житловий будинок «А-1» побудований в 1941 р., а також сараї побудовані в 1941 і 1995 р.р. «БД» на ділянці відсутні.

Втім, до заяви позивачем долучено технічний паспорт від 26 квітня 2022 року щодо будинку площею 62,1 кв.м, та надвірних споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 та витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної системи у сфері будівництва ІУ58 щодо готовності до експлуатації будинку садибного типу з господарськими конструкціями аналогічною площею за аналогічною адресою.

Таким чином, вказані у технічному паспорті споруди та будинок, щодо якого відповідачем здійснювався запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є різними спорудами.

Суд зазначає, що частинами 1-2 статті 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

При цьому, пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV) визначено, що речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Підпунктом 1 пункту 1 статті 4 Закон № 1952-IV Державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не додано до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) документу (відомостей) що підтверджує право власності на житловий будинок площею 62,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , зазначених у технічному паспорті від 26 квітня 2022 року.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 05.11.2021 р. №1871-ІХ, орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо: 1) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування); 2) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям у поданих особою документах або даних; 3) особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі; 4) у поданих особою документах або відомостях містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними, або строк дії паспортного документа іноземця чи особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, закінчився; 5) за декларуванням або реєстрацією місця проживання (перебування) особи звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів; 6) житлу, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), не присвоєна адреса у встановленому порядку; 7) за адресою житла, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), наявний об`єкт нерухомого майна, який не належить до житла; 8) відомості реєстру територіальної громади щодо задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком до 14 років не відповідають відомостям, наведеним у заяві (декларації), поданій стосовно цієї дитини; 9) дані реєстру територіальної громади щодо задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не відповідають відомостям, наведеним у заяві (декларації), поданій цією дитиною.

Приписи ст. 12 Закону України від 05.11.2021р. №1871-ІХ деталізовані у нормах п. 87 Порядку №265, згідно з яким орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли: 1) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування), що стосуються заборони декларування/реєстрації місця проживання (перебування) у такому житлі, або перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань (у разі відсутності письмової згоди відповідного іпотекодержателя або довірчого власника на декларування/реєстрацію місця проживання); 2) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям, зазначеним у поданих особою документах або даних; 3) особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості; 4) у поданих особою документах або відомостях містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними (крім випадку, передбаченого пунктом 53 цього Порядку), або строк дії паспортного документа іноземця чи особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, закінчився; 5) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів; 6) житлу, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), не присвоєна адреса у встановленому порядку; 7) за адресою житла, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), наявний об`єкт нерухомого майна, який не належить до житла; 8) відомості реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком до 14 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій стосовно дитини; 9) дані реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій дитиною.

Звідси слідує, що у випадку подання зацікавленою особою серед матеріалів звернення з приводу реєстрації місця проживання не повного обсягу передбачених законом документів або неповного обсягу передбачених законом відомостей суб`єкт владних повноважень не має іншого варіанту вчинення правомірного управлінського волевиявлення, окрім прийняття рішення про відмову у реєстрації місця проживання особи.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку що відповідачем у межах повноважень та у спосіб передбачений законом було прийнято рішення про відмову в реєстрації місця проживання від 10.04.2024 р.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання протиправною відмову виконавчого комітету Гребінківської міської ради щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача, оформлену у вигляді листа б/н від 10.04.2024 року, визнання протиправним та скасування рішення від 10.04.2024 року про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , визнання за позивачем права на реєстрацію місця проживання з правом проживання ВПО з реєстрацією у будинку АДРЕСА_1 , після введення будинку в експлуатацію 28.03.2022 року шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ІУ58, зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), з адреси: Донецька обл, Покровський район, Шахівська сільська рада с. Шахове (до перейменування Октябрська с/ рада с. Октябрське, Добропільського району Донецької області)

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено розподілу судових витрат у разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання протиправною відмову виконавчого комітету Гребінківської міської ради щодо реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача, оформлену у вигляді листа б/н від 10.04.2024 року, визнання протиправним та скасування рішення від 10.04.2024 року про відмову в реєстрації місця проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , визнання за позивачем права на реєстрацію місця проживання з правом проживання ВПО з реєстрацією у будинку АДРЕСА_1 , після введення будинку в експлуатацію 28.03.2022 року шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ІУ58, зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання позивача у будинку АДРЕСА_1 , з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), з адреси: Донецька обл, Покровський район, Шахівська сільська рада с. Шахове (до перейменування Октябрська с/ рада с. Октябрське, Добропільського району Донецької області) відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 30 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська