Справа № 815/4872/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

29 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 815/4872/17

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

секретар судового засідання Недашковська Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача Танасогло Т.М., суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження П`ятого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №815/4872/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

23.05.2024р. від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Танасогло Т.М., суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

В обґрунтування заявленого відводу суддям, ОСОБА_1 у своїй заяві зокрема посилається на порушення процесуального законодавства, яке виразилось у відкритті провадження у справі з порушенням встановленого ст.300 КАС України п`ятиденного строку, у порушенні встановленого ст.309 КАС України строку для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а також у не витребуванні додаткових доказів по справі під час підготовки справи до апеляційного розгляду.

Так, заявник зауважує, що попри те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції повинна бути розглянута 25 квітня 2024, а саме протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження), а підготовку до розгляду апеляційної скарги закінчено ухвалою від 08 травня 2024 року, судом з власної ініціативи не витребувано наказ, що встановлює службове становище позивача, здоровий глузд дає підстави вважати, що дана колегія не забезпечить законність та офіційність з`ясування істотних обставин, що не були встановлені судом, та які потребують встановленню.

Окрім того, щодо участі суддів колегії: Турецької І.О. та Шеметенко Л.П. заявник вказує про недовіру до них з посиланнями на внесення у мотивувальну частину постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2022р. у цій справі, ухвалену у складі колегії суддів за участі суддів Турецької І.О. та Шеметенко Л.П., завідомо неправдивих відомостей, що викликає сумніви у неупередженості т об`єктивності суддів на ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Вказує також, що у нього є недовіра до указаних суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П., які виносили ухвалу від 14 липня 2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2022 року по справі №420/4872/17.

До того ж, заявник вказує на недотримання основних засад адміністративного судочинства колегією суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П. при головуючому у судовому засіданні 24.02.2022р. судді Стас Л.В., під час перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року та прийняття постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2022р. по справі №815/4872/17. З даного приводу, ОСОБА_1 вказує, що увесь цей "справедливий суд" можна прослухати у технічному запису судового засідання 24.02.2022р. Під час перерви, за ствердженнями заявника, відбулась дискусія суддів щодо винесення рішення. При цьому, дане судове рішення уже було прийняте до виходу до нарадчої кімнати. Судді Турецька І.О. та Шеметено Л.П. проявили частковий інтерес до справедливого розгляду, та намагання з`ясувати обставини (справу знали поверхнево, але намагались з`ясувати суперечності), однак суддя-доповідач Стас Л.В. була наперед упереджена та мотивована на відмову у скарзі. Також, у своїй заяві про відвід, ОСОБА_1 наводить, як він зазначає, розмову колегії суддів під час дискусії між собою щодо обставин справи, яка на його думку доводить упередженість суддів.

Також, 29.05.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява з додатковими обґрунтуваннями щодо заяви про відвід колегії суддів, у якій загалом вказує на обставини пов`язані із визначенням цього складу колегії суддів: судді-доповідача Танасогло Т.М., та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П., що на його думку свідчать про втручання в роботу автоматизованого розподілу складу колегії. Вказує щодо обставин передачі справи раніше визначеному складу суду. Посилається на не розгляд впродовж до 29.05.2024 заяви про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Танасогло Т.В. та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П. від 23.05.2024р.

Перш за все колегія суддів зазначає, що дана справа призначена до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні. Судове засідання було призначено на 23.05.2024р. Однак, у зв`язку із неприбуттям позивача, за його клопотанням розгляд справи було відкладено до 29.05.2024р.

Заслухавши суддю-доповідача та заявника, проаналізувавши зазначені ОСОБА_1 доводи в обґрунтування заявленого колегії суддів у складі судді-доповідача Танасогло Т.М. та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П. відводу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.13 статті 31 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 35 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Водночас, статтею 39 КАС України встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід).

Так, зокрема, відповідно до наведеної вище норми, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Також, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Водночас, в силу вимог ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Слід зазначити, що відповідно до приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні по справі "Ветштайн проти Швейцарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, а саме: жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Відповідно до приписів п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23), об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява № 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).

Втім, у даному випадку, суддею не встановлено підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б перешкоджали судді-доповідачу Танасогло Т.М. та суддям Турецькій І.О., Шеметенко Л.П. брати участь у розгляді цієї справи чи свідчили б про їх упередженість при її розгляді.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає доводи ОСОБА_1 , заявлені ним у заяві про відвід колегії суддів (вхід.№ 23036/24 від 23.05.2024) такими, які не свідчать про наявність передбачених ст.ст.36-37 КАС України підстав, що перешкоджають участі судової колегії у зазначеному складі у розгляді даної справи, пов`язані загалом із незгодою позивача з прийняттям процесуальних рішень.

Так, стосовно стверджень позивача про порушення строку, встановленого ст.300 КАС України для відкриття апеляційного провадження, колегія суддів зазначає про наступне.

Як свідчать матеріали справи, 07.03.2024р. П`ятим апеляційним адміністративним судом зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2024р., яка відповідно до приписів ст.297 КАС України, була подана позивачем безпосередньо до апеляційного суду.

Судді-доповідачу, вказана апеляційна скарга була передана 08.03.2024р.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що положеннями пп. 15.5 пп. 15 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з абз.абз. 22-23 пп. 15.5 пп. 15 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

Вища рада правосуддя 4 вересня 2021 року опублікувала оголошення про створення та забезпечення функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку та одночасно повідомила, що з початком їх функціонування зазнає змін порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені, зокрема, пп.пп. 15.1, 15.5, 15.7, 15.15, 15.17 пп. 15 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Разом з тим, положення пп. 15.3 пп. 15 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, які передбачають, що розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі, залишилися незмінними.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 КАС України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 300 КАС України за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 298 цього Кодексу.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що на час надходження апеляційної скарги ОСОБА_1 до апеляційного суду (07.03.2024), матеріали цієї справи у розпорядженні П`ятого апеляційного адміністративного суду були відсутні.

За їх відсутності суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Судова колегія звертає увагу, що в приписи пп. 15.10 пп. 15 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України допускають можливість витребування справи з суду нижчої інстанції, якщо вона відсутня у відповідному суді на момент надходження процесуального документа, що підлягає розгляду та можливість обчислення процесуальних строків з дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

Відповідно до викладеного, 08.03.2024р. на наступний день після реєстрації апеляційної скарги ОСОБА_1 , П`ятим апеляційним судом на адресу Одеського окружного адміністративного суду направлено запит про витребування матеріалів справи №815/4872/17 у зв`язку із надходженням та для розгляду цієї апеляційної скарги позивача у справі.

Справа №815/4872/17 на запит до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла 21.03.2024р. Ухвала про відкриття апеляційного провадження була винесена 26.03.2024р., тобто у межах встановленого ст.300 КАС України п`ятиденного строку після отримання апеляційним судом матеріалів справи, з урахування приписів пп. 15.10 пп. 15 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Що стосується строку розгляду справи, передбаченого ст.309 КАС України, апеляційний суд враховує таке.

Згідно ч.1 ст.309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

З даного приводу, в контексті тверджень заявника про порушення строків розгляду цієї справи суд зауважує, що апеляційне провадження у справі №815/4872/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відкрито ухвалою від 26.03.2024р.

При цьому, у період з 01.04.2024 року по 30.04.2024 року, 03.05.2024 року, з 06.05.2024 року по 07.05.2024 року, з 10.05.2024 року по 14.05.2024 року, з 17.05.2024 року по 21.05.2024 року та 24.05.2024 року, суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Танасогло Т.М. перебувала у відпустці.

Також, у період з 22.04.2024 по 26.04.2024 суддя Шеметенко Л.П. проходила підвищення кваліфікації, та з 11.05.2024 по 22.05.2024 суддя Шеметенко Л.П. перебувала у відрядженні.

Враховуючи викладене вище, наведені заявником доводи не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності колегії суддів у складу судді-доповідача Танасогло Т.М. та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П., та бути підставою для його відводу, оскільки зводяться до суб`єктивних міркувань позивача.

Стосовно не витребування судом під час підготовки справи до апеляційного розгляду додаткових доказів, а саме - наказу, що встановлює службове становище позивача, колегія суддів звертає увагу, що у апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заявляв клопотання про витребування жодного додаткового доказу, зокрема й будь-якого наказу із зазначенням його реквізитів (номер, дата, ким виданий, тощо).

Окремо, жодних клопотань про витребування додаткових доказів по справі ОСОБА_1 до апеляційного суду також не подавав, не зазначав про необхідність витребування будь-яких додаткових письмових доказів, зокрема і жодних наказів.

Також слід зазначити, що під час апеляційного розгляду справи, у разі з`ясування у судовому засіданні за участю представників сторін про необхідність витребування додаткових доказів, суд наділений правом на витребування/зобов`язання сторін надати такі докази, з власної ініціативи чи за клопотанням сторони.

Що стосується посилань скаржника на порушення суддями Турецькою І.О. та Шеметенко Л.П. основних засад адміністративного судочинства, внесенні у мотивувальну частину постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2022р. по справі №815/4872/17 завідомо неправдивих відомостей, прийняття постанови від 24.02.2022р. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2021р. по цій справі до виходу до нарадчої кімнати, а також наведення дискусії, яка начебто відбулась між суддями Стас Л.В., Турецькою І.О. та Шеметенко Л.П. під час перерви 24.02.2022р., то такі не підтверджені жодним доказом.

З дослідженого апеляційним судом технічного запису судового засіданні, яке відбулось у П`ятому апеляційному адміністративному суді по цій справі 24.02.2022р., не встановлено таких обставин, про які вказує ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід колегії суддів.

При цьому, як визначено ч.4 ст.36 КАС України, не є підставою для відводу - незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішенням чи окремою думкою судді в інших справах.

З приводу заяви з додатковими обґрунтування щодо заяви про відвід колегії суддів, яка зареєстрована П`ятим апеляційним адміністративним судом 29.05.2024р., апеляційний суд вважає за доцільне зазначити слідуюче.

У відповідності до ч.1 ст.31 КАС України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Автоматизований розподіл судових справ згідно з п. 2.3.4. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду є підставою для відповідальності, установленої законом (стаття 376-1 Кримінального кодексу України).

Твердження заявника про ймовірність втручання в автоматизовану систему розподілу справ є нічим не підтвердженим припущенням. Судді Танасогло Т.М., Турецька І.О.. Шеметенко Л.П. не мають жодного відношення та не здійснюють автоматизований розподіл справ між суддями у П`ятому апеляційному адміністративному суді.

Отже, наведені ОСОБА_1 у заявах доводи щодо відводу колегії суддів, - є необґрунтованими.

Будь-яких доводів та доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів у складі судді-доповідача Танасогло Т.М. та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П., у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в неупередженості цього складу суду, зі змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

Жодних належних доказів, які б у відповідності до вимог закону підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості, безсторонності та об`єктивності колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Танасогло Т.М., та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П., при розгляді даної справи, ані з матеріалів справи, ані з доводів заявника не встановлено.

Апеляційний суд зауважує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відтак, відсутні передбачені законом обставини, які б свідчили про неможливість розгляду вказаною вище колегією суддів даної справи.

До того ж, окремо слід також зауважити, що у суду немає іншого завдання, ніж справедливе та неупереджене вирішення спору.

Судом не встановлено процесуальних підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Танасогло Т.М. та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

При цьому, згідно з приписами ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підсумовуючи усе наведене вище у сукупності, колегія суддів вважає за необхідне визнати заявлений позивачем відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Танасогло Т.М., та суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П. необґрунтованим, позаяк він грунтується на припущеннях про існування певних обставин та не підтверджується належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст.36, 39, 40, 41, 243, 248, 250, 321 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача Танасогло Т.М., суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П., - необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.31 КАС України справу №815/4872/17 передати для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу судді, який буде вирішувати питання про відвід суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 травня 2024р.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді І.О. Турецька Л.П. Шеметенко