Справа № 420/13179/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, при секретарі Наталії ПЕРЕБИЙНІС, за участю представника позивача Катерини ЦУПКИ, розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом завдання збитків державі старшим лейтенантом ОСОБА_2 " від 26.03.2024 № 28.

- визнати протиправним та скасувати - пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом завдання збитків державі старшим лейтенантом ОСОБА_2 " від 26.03.2024 № 28, яким на виконання вимог статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнути старшого лейтенанта ОСОБА_3 до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 883 255 грн. 00 коп.

- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень, а саме військової частини НОМЕР_1 щодо завершення службового розслідування, складання акту службового розслідування, видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом завдання збитків державі старшим лейтенантом ОСОБА_2 " від 26.03.2024 № 28 та

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме провести службове розслідування відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), , Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

Ухвалою від 02.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30.05.2024, витребувані у сторін додаткові докази.

29.05.2024 до суду представником позивача подано повторно заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії індивідуального акта - пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.03.2024 № 28, яким на виконання вимог статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнуто старшого лейтенанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 883 255 грн. ,

- заборонити відповідачу військовій частині НОМЕР_1 вчиняти певні дії, передбачені пунктами 6 і 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2024 № 28, а саме - направляти копію матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_2 для подальшого прийняття рішення, щодо завдання збитків державі на загальну суму 883 255 грн. 00 коп. , внесення відповідних відомостей до Книги обліку нестач військової частини НОМЕР_2 , а начальнику служби - головному бухгалтеру фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 забезпечити передачу матеріалів службового розслідування до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 для внесення відповідного запису про притягнення до матеріальної відповідальності за завдання збитків державі у сумі 883 255 грн. 00 коп. до Книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_2 .

Клопотання про забезпечення позову грунтується на тому, що 05.05.2024 командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ (по стройовій частині) № 128 щодо відбуття командира протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 до визначеної бойової позиції для ведення бойових дій на лінії зіткнення з військами Російської Федерації. Позивач зобов`язаний був виконати наказ командира та відбути у визначене місце. Зазначені обставини не залежать від волевиявлення позивача, однак об`єктивно унеможливлюють його участь у судових засіданнях, надання ним пояснень з приводу обставин справи. Позивач позбавлений можливості ставити запитання іншим учасникам справи, спростовувати доводи і аргументи відповідача в суді, а також заперечувати проти пояснень представника військової частини НОМЕР_1 .

Забезпечення позову є єдиним законним способом попередження негативних наслідків для військовослужбовця, який ризикуючи своїм життям, забезпечує стримування збройної агресії проти України та захищає громадян України від терористичних атак.

В заяві вказано про те, що існує очевидна загроза порушення прав та законних інтересів позивача на своєчасне одержання грошового забезпечення в розмірі не нижче від визначеної законодавством для військовослужбовців, а утримання грошового забезпечення з позивача спричинить йому матеріальної шкоди, що неодмінно призведе до зниження рівня життя військовослужбовця, а також інших негативних наслідків, пов`язаних із задоволенням матеріальних потреб позивача.

Також позивач посилається на очевидну незаконність притягнення до матеріальної відповідальності позивача за період, коли він займав посаду начальника продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , оскільки під час службового розслідування:

- не встановлено механізм утворення нестачі та не спростовано позицію позивача щодо використання продуктів для харчування особового складу військової частини НОМЕР_1 у період з 01.01.2023 по 15.09.2023,

- не було отримано пояснення від представника ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", який поставляв продукти харчування на склад продовольчої служби частини, а відтак належним чином не встановлено відповідність товару (його кількість) за кожним видом номенклатури, зазначеної у видаткових накладних, представлених ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" та прийнятих представниками військової частини НОМЕР_1 за весь період 2023 року, ;

- не проведено взаємозвірку щодо розміру оплати поставлених продуктів, який здійснював Департамент фінансів Міністерства оборони України згідно актів підписаних комісією військовою частиною НОМЕР_2 ;

- не одержано представлені ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" документи для оплати поставленого товару ;

- не встановлено загальну кількість фактично поставленого товару (комплектів продуктів харчування) ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", їх вартість тощо;

- не проведено інвентаризацію на складі продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ;

- не отримано та не долучено до матеріалів службового розслідування платіжні документи фінансової служби військової частини НОМЕР_1 , які підтверджують безготівкові операції та той факт, що кошти перераховувалися на розрахунковий рахунок ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ",

- не долучено відеозаписи, з яких вбачається неналежне збереження продуктів харчування на складі продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ,

- не було проведено аудит (ревізію), з метою встановлення усіх винних осіб у допущених порушеннях у обліку та списанні продуктів харчування службовими особами продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 ,

- не встановлено (не з`ясовано) чи мав місце факт непоставки товару з боку ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" або навпаки чи мав місце факт привласнення продуктів харчування службовими особами військової частини НОМЕР_1 ;

- жодним чином не доведено, що позивач як начальник продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , підписуючи видаткові накладні, одержав за це матеріальну винагороду від ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" .

Службовим розслідуванням встановлено, що матеріально-відповідальною особою за приймання, збереження, облік, видачу та списання продуктів харчування у військовій частині НОМЕР_1 є начальник складу продовольчої служби ОСОБА_4 , а не начальник продовольчої служби логістики, яким у період з 07.12.2022 по 15.09.2023 був позивач. Саме ОСОБА_4 надав ксерокопії видаткових накладних, які стали головним доказом при службовому розслідування, але ОСОБА_4 є заінтересованою особою в результатах службового розслідування.

Позивач не укладав договору про повну матеріальну відповідальність, не брав на себе зобов`язання зберігати продукти харчування на продовольчому складі військової частини НОМЕР_1 , може нести матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб. Позивач діяв від імені військової частини НОМЕР_1 , а не як матеріально- відповідальна особа, яка одержала під звіт майно продовольчої служби. Фактичної нестачі товару службовим розслідуванням не було виявлено, лише порушення в обліку майна продовольчої служби, які є підставою для притягнення винних осіб до дисциплінарної, однак не до матеріальної відповідальності. Під час службового розслідування у військовій частині НОМЕР_1 не здійснено комплекс заходів з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність яких стали причиною вчинення правопорушення. не з`ясовано в чому конкретно полягала протиправна поведінка позивача, не встановлено форму вини (умисна чи з необережності), зокрема наявність змови позивача з ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах або організованою групою осіб, від визначення якої залежить вид матеріальної відповідальності, який може бути застосовано до військовослужбовця за нестачу військового майна (обмежена, повна чи підвищена), не встановлено наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою ОСОБА_1 і порушеннями в обліку майна на продовольчому складі військової частини НОМЕР_1 у період з 07.01.2022 по 15.09.2023, ступінь вини усіх службових осіб військової частини НОМЕР_1 , які одержували під звіт, зберігали та видавали продукти зі складу для харчування особового складу військової частини НОМЕР_1 , що може свідчити про порушення законодавства щодо обліку, збереження, використання та списання військового майна кількома особами.

Представник позивача в судовому засіданні 30.05.2024 підтримала дане клопотання.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не надав, про причини неприбуття суд не повідомив. Заяву про забезпечення позову отримано в системі "Електронний суд" 28.05.2024, заперечень проти заяви не надано.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно із частинами 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений нормами ст. 154 КАС.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 151 КАС про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За Рекомендацією № R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ч. 1 та ч. 2 ст. 150 та ст. 151 КАС України та вказує підставами для забезпечення позову те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому призвести до ускладнення відновлення порушених прав та інтересів позивача та є очевидними ознаки протиправності дій відповідача. Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову покликаний на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача та заявлений задля забезпечення об`єктивного, повного, всебічного розгляду справи, ефективного захисту, поновлення вже порушених прав та не допущення ще більшого порушення прав позивача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Дослідивши наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Перевірка протиправності дій відповідача щодо проведення службового розслідування та притягнення позивача до матеріальної відповідальності є обов`язком суду під час вирішення справи по суті. На час розгляду заяви про забезпечення позову суд не має достатніх підстав надавати правову оцінку спірному наказу до ухвалення рішення по суті . Разом з тим, зі змісту наказу № 28 від 26.03.2024 суд не вбачає можливості встановити якими діями або бездіяльністю позивача (об`єктивна сторона) була заподіяна шкода у сумі 883255 грн. В мотивувальній частині наказу викладено опис порушення у вигляді завідомо неправдивому внесені позивачем інформації до обліку військової частин з трьох видаткових накладних, а саме за видатковою накладною № 12411 від 19.04.2023 розбіжність становить сума 175392 грн., за видатковою накладною № 14645 від 25.04.2023 розбіжність в сумі 79482 грн., за видатковою накладною № 15090 від 09.05.2023 - в сумі 107520 грн., разом - 362394 грн. Щодо сум переплати за товар 469914 грн. та фінансовий облік неотриманого товару на суму 413341 грн. внаслідок протиправних дій позивача, то оспорюваний наказ взагалі не містить виклад обставин порушень. Також в наказі не обгрунтований не тільки розмір шкоди, але й не викладено причинний зв`язок між протиправною поведінкою начальника продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 і заподіяною шкодою .

Ухвалою про відкриття провадження у справі суд витребував у відповідача - належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування, а також всіх документів, на підставі яких прийнято наказ від 26.03.2024 № 28, копію посадової інструкції позивача, копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.11.2023 №93. Докази не були надані, як не надані й заперечення проти позову.

В той же час представник позивача повідомила в судовому засіданні про те, що військовою частиною вчиняються дії для реалізації наказу про відшкодування із грошового забезпечення позивача вказаної в наказі шкоди, сума шкоди велика, в той же час звертає увагу суду на те, що позивач не укладав письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, тому може нести матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Суд вважає, що є наявні підстави для забезпечення позову, які передбачені п.1 ч.2 ст. 150 КАС України з огляду на очевидні ознаки протиправності наказу № 28 від 26.03.2024 , ненадання відповідачем доказів для розгляду справи у строки, визначені приписами частин першої, другої статті 193 КАС України, враховуючи перебування позивача у складі Збройних Сил України та залученням його до виконання бойових завдань.

Суд вважає, що застосовування заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України, жодним чином не завадить виконати приписи наказу від 26.03.2024 № 28 в повному обсязі після прийняття судом законного та обґрунтованого рішення.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд робить висновок, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом зупинення дії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.03.2024 № 28.

Що стосується заборони військовій частині НОМЕР_1 вчиняти певні дії, передбачені пунктами 6 і 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2024 № 28, то суд вважає таку заборону зайвою, оскільки зупиненням дії наказу права та свобо позивача є повністю захищеними.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову частково.

Зупинити дію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.03.2024 № 28, яким на виконання вимог статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнуто старшого лейтенанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 883 255 грн.

Копію ухвали про забезпечення позову негайно надіслати до військової частини НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Повний текст ухвали оголошено 31.05.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА