Справа № 569/3808/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 569/3808/24 пров. № А/857/8142/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2024 року (головуючий суддя Левчук О.В., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Рівненській області, Департаменту патрульної поліції в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №524531 від 05.05.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2024 року позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №524531 від 05.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції оскаржив його в апеляційному порядку, вважає що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить таке скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що як зазначив Рівненський міський суд:

« 13.03.2024 від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем не надано доказів поважності пропуску строку для звернення до суду з таким позовом.

Щодо вказаної заяви, суд зазначає, що питання стосовно поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом вирішувалося судом під час відкриття провадження у справі згідно ухвали суду від 27.02.2024, та судом було поновлено строк для звернення до адміністративного суду як такий, що пропущений із поважних причин.»

«Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено таке.

05.05.2023 інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП у Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Меланик А.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №524531.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 05.05.2023 о 15 год. 50 хв. в м. Рівне, вул. Пересопницька, 58 керував транспортним засобом перебуваючи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області 10.08.2022 року №18451, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 ст. 126 КУпАП».

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Водночас ч.2 ст. 44 КАС України, покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п.5 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст.286 КАС України.

Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Підставою для звернення до Рівненського міського суду Рівненської області з вказаним позовом, є незгода позивача із постановою серії БАБ № 524531 від 05 травня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Проте, поважних причин та доказів на підтвердження пропуску строку звернення позивач до суду не надав.

У позовній заяві позивач просить поновити десятиденний строк на оскарження постанови посилаючись на те, що зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився під час розгляду в суді апеляційної інстанції у справі №569/8997/23 (притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Згідно постанови серії БАБ № 524531 від 05 травня 2023 позивач отримав копію постанови на місці зупинки, відразу після її складання. Дане підтверджується наявним у постанові особистим підписом ОСОБА_1 , а саме в графі «копію оскаржуваної постанови мною отримано».

Окрім цього, у позовній заяві позивач зазначає, що 05 травня 2023 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №291828.

Відповідно до змісту зазначеного протоколу в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по сіті правопорушення», ОСОБА_1 власною рукою надав пояснення стосовно даного протоколу. Також в графі «до протоколу додається» зазначено «копія постанови».

Вищезазначене вказує, що наведені в позовній заяві доводи пропущення строку звернення до суду з метою оскарження постанови БАБ 524531 від 05.05.2023 є неправдивими та такими, що вводять суд в оману.

Додатково апелянт зазначає, що десятиденний строк оскарження вищезазначеної постанови завершився 15 травня 2023 року, а позовна заява була подана 22 лютого 2024 року, тобто з пропуском строків на оскарження аж на 7 місяців.

Відповідно до ч.8 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.123 КАСУ передбачено: «якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.»

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних обов`язків.

Додатково зазначає, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відтак, апелянт вважає, що суддя Рівненського міського суду Рівненської області, під час розгляду справи не дотримався вимог ч.2 ст. 242, ч.3 ст.123 КАС України та ухвалив незаконне рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2023 інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП у Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Меланик А.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №524531.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 05.05.2023 о 15 год. 50 хв. в м. Рівне, вул. Пересопницька, 58 керував транспортним засобом перебуваючи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області 10.08.2022 №18451, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 ст. 126 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність складу правопорушення, та які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

При цьому, суд вважав, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП, відповідачем не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що як уже зазначалось вище згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції лише з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, під час розгляду спору в суді першої інстанції, подавалась заява в якій останній просив залишити позовну заяву без розгляду з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду.

З цього приводу судом першої інстанції окремого процесуального документу не було постановлено, при цьому в рішенні суд зазначив, що питання стосовно поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом вирішувалося судом під час відкриття провадження у справі згідно ухвали суду від 27.02.2024, та судом було поновлено строк для звернення до адміністративного суду як такий, що пропущений із поважних причин.

Згідно ухвали суду першої інстанції від 27.02.2024 (а.с.27-28) під час відкриття провадження у справі, суд дійсно поновив позивачу строк для звернення до суду з даним позовом і підставою для поновлення такого зазначив лише ту підставу що позивач, згідно його тверджень, про існування оскаржуваної постанови від 05.05.2023 дізнався лише під час розгляду справи №569/8997/23 в суді апеляційної інстанції 31.01.2024.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу та в заяві, поданій на виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024, додатковою підставою щодо поважності пропуску строку для звернення до суду позивач вказав ту обставину, що він в період з 03.05.2023 по 11.05.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу хронічного гепатиту С, а крім того у нього також наявний діагноз В20-ВІЛ інфекція ІІ клінічна стадія.

Проте, наведені вище доводи суду першої інстанції та позивача про поважність пропуску строку для звернення до суду є непереконливими.

У відповідності до вимог с. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №524531 від 05.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.17), що позивачу роз`яснено його права визначені ст. 268 КУпАП та строк оскарження постанови визначений ст. 289 КУпАП, копію постанови він отримавё про що останній засвідчив особистим підписом, так як і отримав протокол про адміністративне правопорушення від 05.05.2023, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.36).

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач про існування оскаржуваної у цій справі постанови дізнався 05.05.2023, а його твердження про те, що він про існування згаданої раніше постанови дізнався лише 31.01.2024 не заслуговують на увагу, спростовуються наявними у справі доказами та спрямовані на уникнення відповідальності.

З даним позовом позивач звернувся 22.02.2023, тобто більше як через 9 місяців від дня її винесення.

Якщо навіть припустити, що про існування спірної постанови він дізнався лише 31.01.2024, то і в даному випадку позивачем пропущено строк встановлений ст. 289 КУпАП.

Щодо покликань позивача на поганий стан його здоров`я, як підставу поважності пропуску стоку для звернення до суду, то колегія судів вважає, що зазначені ним обставини не заслуговують на увагу, оскільки після винесення спірної постанови сплив значний строк, правопорушення ним вчинено 05.05.2023 під час перебування на стаціонарному лікуванні у період з 03.05.2023 по 11.05.2023.

Крім того, позивачем оскаржено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, яку він оскаржував в апеляційному порядку, та викликався до Рівненського апеляційного суду 31.01.204, відтак він уже оскаржував постановлену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ним вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП вчиненого також 05.05.2023.

Відтак, зазначені вище обставини свідчать про відсутність підстав вважати, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з поважних причин і суд першої інстанції такий поновив без достатніх для це правових підстав.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст.240 КАС України суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.123 КАСУ передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 4 вказаної норми якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних обов`язків.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 3 ч. 1 ст. 315, ст. 319, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2024 року по справі №569/3808/24 - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №524531 від 05.05.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула