Справа № 520/16427/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 р. Справа № 520/16427/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 05.02.24 у справі № 520/16427/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі за текстом також відповідач), у якому просив:

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України донарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за вересень 2022 року відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 № 168 в розмірі 27000,00 грн з вирахуванням податків та зборів згідно з діючим законодавством.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року позов задоволено.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України донарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за вересень 2022 року відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 № 168 в розмірі 27000,00 грн з вирахуванням податків та зборів згідно з діючим законодавством.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, з посиланням на обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, вказує про відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди, що встановлена п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовців, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану за вказаний у позовній заяві період, оскільки питання виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень ОСОБА_1 за вересень 2022 року було відтерміноване до винесення вироку у кримінальній справі за ЄРДР №0000170 від 03.05.2022, проте така виплата за вересень 2022 року, а саме за 27 днів участі була сплачена в жовтні 2022 року.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що довідкою № 53 від 07.04.2023, наявною в матеріалах справи, підтверджено, що спірну грошову допомогу за вересень 2022 року позивачу виплачено не було.

За результатами апеляційного розгляду просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу в порядку мобілізації на підставі Указу Президента України «Про проведення мобілізації» від 24.02.2022 за № 69/2022.

Солдат ОСОБА_1 був зарахований у списки особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та на всі види забезпечення з 25.02.2022 відповідно до Наказу командира вказаної військової частини (по стройовій частині) від 25.02.2022 за № 46.

Згідно з довідкою № 210 від 07.04.2023 ОСОБА_1 дійсно у період, зокрема, з 04.09.2022 по 30.09.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони країни, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у м. Харків, Харківської області, Луганській області. Виходячи з цього, розмір додаткової винагороди мав бути визначений як 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, тобто 27 днів з 30 днів, а саме: 100000,00 грн 27 днів/ 30 днів 90000,00 грн.

Однак згідно з довідкою № 53 від 07.04.2023 позивачу за вересень 2022 року нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 63000,00 грн (в жовтні 2022 року).

Отже, на думку позивача, йому не було нараховано і виплачено за вересень 2022 року додаткову винагороду в сумі 27000,00 грн (90000-63000).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 27000,00 гривень за вересень 2022 року, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, зважаючи на відсутність заперечення з боку відповідача стосовно розрахунку додаткової винагороди на вересень 2022 року у розмірі 27000,00 грн, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

В силу приписів статті 65 Основного Закону України громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними ст. 46 Конституції України (абз. 2, 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 р. № 12-р/2018).

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 за № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

За приписами частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 за №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята Постанова Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Відповідно до п.1 Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Згідно з п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Отже, згідно з наведеними нормами керівниками відповідних міністерств та державних органів визначаються порядок і умови виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць в розрахунку пропорційно часу участі військовослужбовців у бойових діях або які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23 червня 2022 року № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01 червня 2022 року.

За змістом абз. 3, 4 п. 3 Окремого доручення документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до п. 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток № 1 або додаток № 2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Згідно з п. 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

У цих наказах про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100000 грн за місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Отже, підставою для виплати спірної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком № 1 Окремого доручення.

У цій справі спір стосується наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди за вересень 2022 року відповідно до пункту 1 Постанови № 168 за час участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони країни, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Так, згідно з довідкою № 210 від 07.04.2023 ОСОБА_1 дійсно в період, зокрема, з 04.09.2022 по 30.09.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони країни, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Харків, Харківської області, Луганській області. Виходячи з цього, розмір додаткової винагороди мав бути визначений як 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, тобто 27 днів з 30 днів, а саме: 100000,00 грн * 27 днів/ 30 днів = 90000,00 грн.

Однак згідно з довідкою № 53 від 07.04.2023 позивачу за вересень 2022 року нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 63000,00 грн (в жовтні 2022 року).

Разом з тим за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 вчинив погрозу вбивством до начальника у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби. За таким фактом занесено відомості до ЄРДР за №0000170 від 03.05.2022 за ч. 4 ст. 405 КК України.

Внаслідок цієї обставини ОСОБА_1 на підставі Наказу командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 за № 89 не був включений до наказу про нарахування додаткової винагороди в розмірі 30 тис гривень за травень 2022 року.

Факт ненарахування додаткової грошової винагороди в розмірі 30 тис гривень був предметом розгляду у справі № 520/6936/22.

Відповідно до довідки № 177 від 04.03.2024, наданою відповідачем з апеляційною скаргою, в жовтні 2022 року позивачу нараховані грошові кошти в сумі 250832,35 гривень, до складу яких увійшли:

- додаткова винагорода за 30 діб червня 2022 року в сумі 30000,00 гривень;

- додаткова винагорода за 31 добу липня 2022 року в сумі 30000,00 гривень;

- додаткова винагорода за 31 добу серпня 2022 року в сумі 30000,00 гривень.

- додаткова винагорода в розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в серпні 2022 року, а саме за 24 таких днів участі у серпні 2022 року, в розмірі 54193,55 гривень, що відповідає сумі, нарахованій позивачу в жовтні 2022 року (стовпчик «Примітка в т.р. додаткова винагорода з розрахунку 70000,00» в рядку «Жов. 22»);

- додаткова винагорода за 30 діб вересня 2022 року в сумі 30000,00 гривень;

- додаткова винагорода в розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у вересні 2022 року, а саме за 27 таких днів участі у вересні 2022 року, в розмірі 63 000,00 гривень, що відповідає сумі, нарахованій позивачу в жовтні 2022 року (стовпчик «Примітка в т.р. додаткова винагорода з розрахунку 70000,00» в рядку «Жов. 22»).

Отже у вересні 2022 року позивачу нарахована загальна сума додаткової винагороди 93000 гривень (30000 гривень додаткової винагороди в розмірі 30 тис. гривень і 63000 гривень додаткової винагороди, збільшеною до 100 тис. гривень).

В розрізі виплати додаткової винагороди по дням ОСОБА_1 отримав таку додаткову винагороду:

- за період з 01 по 03 вересня 2022 року включно додаткову винагороду в розмірі 30 тис. гривень пропорційно кількості днів (3 дня): 30000/30*3=3000 гривень;

- за період з 04 по 30 вересня 2022 року включно додаткову винагороду, збільшену до 100 тис. гривень пропорційно кількості днів участі (27 днів): 100000/30*27=90000 гривень.

Загальна сума додаткової винагороди за вересень 2022 року складає: 90000+3000=93000 гривень.

Фактична виплата ОСОБА_1 грошових коштів, нарахованих в жовтні 2022 року, здійснена 27.10.2022 (рядки 21 та 22 відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії тощо) за період з 2022-04-04 по 2022-12-29), де зазначено перерахування грошових коштів на користь позивача:

29550,00 гривень додаткова винагорода в розмірі 30 тис. гривень за вересень 2022 року;

62055,00 доплата 70 тис. гривень (доплата до суми додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. гривень) за період з 04.09.2022 по 30.09.2022 включно.

Повнота виплати грошових коштів, нарахованих ОСОБА_1 , доводиться також порівнянням суми коштів нарахованих йому за жовтень і виплачених йому в жовтні 2022 року.

Так, у жовтні 2022 року позивачу виплачено (сума рядків з 16 до 22 відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії тощо):

13434,22+29550,00+53380,65+29550,00++29550,00+29550,00+62055,00=247069,87 гривень.

Ця сума повністю відповідає сумі нарахувань для видачі позивачу, яка зазначена в довідці від 04.03.2024 за № 177, і дорівнює сумі нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за жовтень 2022 року, включаючи суми додаткової винагороди та суми додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень за вересень 2022 року.

Нараховане грошове забезпечення (включаючи суми додаткової винагороди та суми додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. гривень за вересень 2022 року) за жовтень 2022 року складає 250832,55 гривень.

Отже, за результатами порівняння відомостей, що містяться в довідці від 04.03.2024 за № 177 про доходи ОСОБА_1 , з відомістю зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії тощо) за період з 2022-04-04 по 2022-12-29 (доданими до апеляційної скарги), колегія суддів дійшла висновку, що суми додаткової винагороди за вересень 2022 року нараховані та виплачені ОСОБА_1 в повному обсязі.

Разом з цим колегія суддів погоджується з доводами скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо забезпечення додержання права особи на участь у судовому розгляді справи, оскільки відповідач не повідомлений про відкриття провадження у справі № 520/16427/23, внаслідок чого був позбавлений можливості надати до суду відзив на позовну заяву разом з доказами обставин, на які відповідач посилається на обґрунтування своїх заперечень.

Електронний кабінет ЄСІТС відкритий Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України 26.10.2023, що підтверджується відповіддю № 569744 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

З оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що судом застосовано частину 4 статті 229 КАС України щодо розгляду справи за відсутності представників сторін. Проте слід зазначити, що така норма надає право суду розглянути справу за відсутності сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, лише у випадку належного їх повідомлення про розгляд справи.

За матеріалами справи докази направлення Харківським окружним адміністративним судом ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі від 04 липня 2023 року на адресу відповідача, у тому числі в електронний кабінет, відсутні.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене, а також на те, що відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу, зокрема, розглядом судом першої інстанції справи без належного повідомлення про такий розгляд, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанцій порушено вимоги процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 520/16427/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова