Справа № 620/15909/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Ткаченко О.Є. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Справа № 620/15909/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 роки та невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2020 по 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 30.08.2023;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 роки та невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2020 по 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що при виключенні його зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому не нарахована та не виплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій за період з 2020 по 2023 роки та за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, що порушує його права.

При цьому Позивач наполягав, що у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону Nє 3551-XII.

Позивач також послався на висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №620/4218/18.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час прийняття наказу про виключення Позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття з усіх видів забезпечення, Відповідачем протиправно не проведено усіх необхідних розрахунків, зокрема, щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 роки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2020 по 2023 роки.

При цьому суд вказав, що норми Закону №2011- ХІІ не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовної заяви в повному обсязі наполягаючи на тому, що заявлені Позивачем вимоги є передчасними, оскільки основною умовою для грошової компенсації за невикористані дні як щорічної основної, так і додаткової відпусток є звільнення з військової служби.

При цьому Апелянт зазначає, що Позивача не звільнено з військової служби, а лише виключено зі списків особового складу зонального відділу для подальшого проходження служби.

Окремо Апелянт вказує про неможливість застосування до спірних правовідносин практики Верховного Суду у зразковій справі від 16 травня 2019 року у справі № 620/4218/18.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 та від 08.04.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011- ХІІ (далі - Закон №2011- ХІІ), «Про відпустки» від 05.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР), «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби або під час дії воєнного стану визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з ч.8 ст.10-1 Закону №2011- ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У разі, якщо Законом України «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Статтею 4 Закону №504/96-ВР передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.16-2 Закону №504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з п.12 ст.12 Закону №3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

За приписами ч.14 ст. 10-1 Закону №2011- ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Крім того, відповідно до п.3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

8. Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 03.04.2015 серії НОМЕР_1 /т.1 а.с. 12/.

У період з з 23.03.2020 по 30.08.2023 Позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними наказами №64 та №101 про зарахування до списків особового складу /т.1 а.с. 18/ та виключення зі списків особового складу /т.1 а.с. 19/.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №101 від 30.08.2023 ОСОБА_1 зарахованого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 18 серпня 2023 року №1072 слухачем гуманітарного інституту Національного університету оборони України, вважати таким, що справи та посаду здав 30 серпня 2023 року і вибув для подальшого проходження військової служби до Національного університету оборони України, м. Київ.

Позивач з 30.08.2023 виключений зі списків особового складу зонального відділу та знятий з усіх видів забезпечення. Щорічна основна відпустка за 2022 рік та 2023 рік не використана. Додаткова відпустка як учаснику бойових дій за період з 2020 року по 2023 рік не надавалась.

9. Вважаючи бездіяльність Відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану основну щорічну відпустки за 2022, 2023 роки та додаткову відпустку за 2020-2023 роки протиправною, Позивач звернувся з цим позовом до суду.

Висновки суду апеляційної інстанції

10. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє стверджувати, що у випадку звільнення військовослужбовця з військової служби йому виплачується компенсація за всі невикористані дні щорічної, а також додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». При цьому право на отримання таких виплат не обмежується будь-яким строком.

11. Переглядаючи рішення рішення суду першої інстанції та усуваючи неповноту з?ясування судом обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що Позивач є таким, що з 30.08.2023 вибув для подальшого проходження військової служби.

12. Колегія суддів наголошує на тому, що переміщення військовослужбовця по службі, яке також передбачає виключення його зі списків особового складу однієї військової частини та зарахування до таких списків іншої, все ж не може вважатися звільненням з військової служби, тобто тим юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує виникнення у військової частини обов`язку з проведення всіх необхідних розрахунків за правилами розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260.

13. Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №101 від 30.08.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини знято зі всіх видів забезпечення. Позивача слід вважати таким, що вибув для подальшого проходження військової служби у зв`язку з чим у Відповідача не виник обов`язок з проведення з ним розрахунку при звільненні. Доказів, що станом на 30.08.2023 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в установленому Законом порядку матеріали справи не містять.

14. Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи Апелянта щодо правомірності його дій.

15. При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги твердження ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що суд першої інстанції помилково врахував практику Верховного Суду у зразковій справі від 16 травня 2019 року у справі № 620/4218/18, оскільки вона не є релевантною до спірних правовідносин з огляду на обставини, встановлені судом апеляційної інстанції у цій справі.

16. Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

18. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року - скасуванню в частині зобов`язання призначити пенсію.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев