Справа № 120/19352/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

29 травня 2024 р. Справа № 120/19352/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови перерахувати з 01.07.2023 р. ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЛ64797 на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду відд 28.12.2021 р. у справі №120/16208/21-а, а саме нараховувати пенсію в розмірі 30 % від 16 905 грн, що складає 5071 грн. 50 коп. із збереженням доплати 2000 грн. відповідно до Постанови КМУ №713 від 21.07.2021 р., що в загальному становить 7071 грн. 50 коп, а також виплатити ОСОБА_1 нараховані, але неодержані ОСОБА_2 суми пенсії на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 р. у справі №120/16208/21-а в розмірі 129083,35 грн.

Ухвалою від 02.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою від 19.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечив щодо задоволення адміністративного позову. Зазначив, що позивач перерубає на обліку в Головному управлінню з 01.07.2023 та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за померлого чоловіка ОСОБА_2 в розмірі 30% відповідних сум грошового забезпечення.

Вказав, що оскільки ОСОБА_1 не є стороною по справі № 120/16208/21-а, у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відсутні підстави для виплати недодержаної пенсії по даному рішенню суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (вдова військового пенсіонера ОСОБА_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 01.07.2023 отримує пенсію в разі втраті годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 30% від відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №120/16208/21-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення ОСОБА_2 перерахунку та виплати на підставі довідки від 17.09.2021 р. № ХЛ64797 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_2 з 01.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 17.09.2021 р. № ХЛ64797 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, як слідує з листа відповідача від 11.12.2023 № 20057-17951/Л-02/8-0200/23, пенсія ОСОБА_1 обчислена із суми грошового забезпечення ОСОБА_2 для обчислення пенсії 9090,44 грн. 30 %= 2727 та 2000 грн. щомісячна сума доплати згідно постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року. Таким сума пенсійної виплати позивачу становить 4727 грн..

Вважаючи, що розмір пенсії має виходити з розміру грошового забезпечення ОСОБА_2 встановленого рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №120/16802/21-а, позивач звернулася до пенсійного органу з заявою, в якій просила здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Листом ГУ ПФУ у Вінницькій області від 11.12.2023 її повідомлено про відсутність підстав для проведення такого перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, а також пенсійного забезпечення членів сімей військовослужбовців, яким призначена пенсія в разі втрати годувальника, є, зокрема, Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно статті 29 Закону від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 (вдова військового пенсіонера ОСОБА_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 01.07.2023 отримує пенсію в разі втраті годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 30% від відповідних сум грошового забезпечення.

Розміри пенсії в разі втрати годувальника визначені у статті 36 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, та визначаються у відсотковому вираженні від розміру грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно п. «б» ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії в разі втрати годувальника призначаються сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Статтею 43 Закону України №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Разом з тим, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №120/16208/21-а визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення ОСОБА_2 перерахунку та виплати на підставі довідки від 17.09.2021 р. №ХЛ64797 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_2 з 01.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 17.09.2021 р. № ХЛ64797 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане рішення набрало законної сили 28.01.2022 та виконано відповідачем, а саме здійснено перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЛ64797 від 17.09.2021.

Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідач зобов`язаний був призначити позивачу пенсію по втраті годувальника, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від № ХЛ64797 від 17.09.2021, у відповідності до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №120/1620821-а, а саме, виходячи з суми 16905 грн.

Однак, відповідач протиправно відмовив у здійсненні відповідного перерахунку пенсії позивача, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправних дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Як було зазначено вище, позивач має право на перерахунок пенсії з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові, тому питання про відповідні відсотки судом не вирішується.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до протоколів перерахунку пенсії, наданих до матеріалів справи вбачається, що позивачу виплачується доплата у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713 та виплачується 30% грошового забезпечення.

Так, суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що перерахунок пенсії позивача відбудеться не на підставі вище вказаних нормативно-правових актів, без виплати доплати у розмірі 2000 грн, оскільки такий перерахунок ще не проводився.

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

З огляду на встановлену під час розгляду справи протиправну відмову пенсійного органу у перерахунку пенсії, з метою відновлення прав, за захистом яких позивач звернулася до суду, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату відповідної пенсії позивача.

Щодо позовних вимог про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 129083,35 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №120/16208/21 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, суд зазначає наступне.

Як було зазначено судом вище, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №120/16208/21-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення ОСОБА_2 перерахунку та виплати на підставі довідки від 17.09.2021 р. № ХЛ64797 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_2 з 01.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 17.09.2021 р. № ХЛ64797 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом із тим, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На даний час, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 .

Керуючись положеннями ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач 13.11.2023 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила повідомити про суми заборгованості, яка утворилась внаслідок перерахунку пенсії, здійсненого на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №120/16208/21 та обліковується за ОСОБА_2 . В даній заяві позивач також просила здійснити їй виплату відповідної заборгованості, як отримувачу пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 ..

Разом із тим, листом від 11.12.2023 позивача було повідомлено про те, що для отримання коштів, нарахованих на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №120/16208/21 в розмірі 129083,35 грн., їй необхідно звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Втім, не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).

Згідно з частиною другою статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

За змістом частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, із наведених вище положень слідує, що недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються:

1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника;

2) батькам померлого пенсіонера;

3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера;

4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера.

Відповідно до пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2020 року по справі №200/10269/19-а сформулював правовий висновок, згідно якого у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону №1058-IV та частиною 1 статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина 2 статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 квітня 2022 року по справі №200/10136/20-а.

В даному ж випадку, як слідує із матеріалів справи, позивачем було дотримано порядок, передбачений статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом звернення (13.11.20223) за виплатою протягом шести місяців після смерті пенсіонера (її чоловіка).

Таким чином, посилання представника відповідача на те, що позивач матиме право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду у разі заміни сторони виконавчого провадження, на переконання суду, є необґрунтованими.

Також, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що якщо позивач вважає, що бездіяльністю відповідача порушуються її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України, адже право на звернення в порядку ст. 383 КАС України має особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, тоді як ОСОБА_1 не була та не є стороною по справі №120/16208/21.

Більше того, можливість замінити сторони по справі після її вирішення по суті, положеннями КАС України не передбачено.

В даному випадку, позивач отримує пенсію у разі втрати годувальника та звернулася до пенсійного органу у встановлений законодавством строк із заявою в порядку статті 61 Закону №2262-ХІІ.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач, як отримувач пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 , має право на виплату пенсії, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, як то передбачено положеннями ст. 61 Закону №2262-ХІІ. До того ж, за реалізацію відповідного права позивач звернулась в межах строку, визначеного ст. 61 Закону №2262-ХІІ.

Аналогічна позиція щодо застосування положень ст. 61 Закону №2262-ХІІ в аналогічних правовідносинах також відображена в постановах: Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 по справі №300/2876/22, від 10.07.2023 по справі №500/306/23; П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2023 по справі №420/13229/22, від 20.03.2023 по справі №420/14865/22, від 11.07.2023 по справі №420/2963/23.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив у здійсненні позивачу відповідної виплати пенсії, посилаючись на необхідність її звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов містив декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника починаючи з 01.07.2023 року, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЛ64797 від 17.09.2021, у відповідності до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №120/16208/21-а.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.07.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЛ64797 від 17.09.2021, у відповідності до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі № 120/16208/21-а.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 129083,35 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №120/16208/21-а і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії в розмірі 129083,35 грн., (сто двадцять дев`ять тисяч вісімдесят три гривні 35 коп.), що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі № 120/16208/21-а і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім гривень) 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар