Справа № 211/3435/24
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/3435/24
Провадження № 2-а/211/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

представника позивача - Маркози Н.О., відповідача Зейналова В.Н. (в режимі відеоконференції), представника відповідача Смірнова В.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Відділу №9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

встановив:

Відділ №9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.єкатеринбург, російська федерація, прибув до України за паспортом громадянина російської федерації, востаннє здійснив в`їзд в Україну до 2015 року по паспорту громадянина російської федерації, та з того часу з України не виїжджав, паспортного документу не має. 30.11.2023 Довгинцівсько-Металургійним відділом у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області отримано подання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Управління міграційної поліції від 29.11.2023 №4/2-2130, де зазначено, що 01.12.2023 з Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» звільняється гр. російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З урахуванням вищезазначеного, в поданні від 29.11.2023 №4/2-2130, вказується на те, що перебування на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суперечить інтересам національної безпеки України, та може призвести до дестабілізації криміногенної обстановки та порушень громадського порядку на території держави.

01.12.2023 ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернулись до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області з адміністративним позовом до Відповідача про примусове видворення та затримання для поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. З метою ідентифікації для забезпечення подальшого примусового видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 .

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2023 у справі № 211/7707/23 вирішено наступне:

«Позов Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України».

Рішення було оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, відповідно до постанови від 18.04.2024 року рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2023 залишено без змін.

ГУ ДМС у Дніпропетровській області 04.12.2023 року направило лист на адресу Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з проханням посприяти в написанні детальної автобіографії ОСОБА_1

11.12.2023 від Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні було надано автобіографію ОСОБА_1 ;

26.12.2023 ГУ ДМС у Дніпропетровській області направило повідомлення на адресу Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з проханням опитати поміщених іноземних громадян, з наступних питань: «Чи готові Ви покидати територію України», «Чи маєте кошти на придбання квитків».

11.01.2024 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшов лист з ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повідомленням, про небажання покидати територію України, так як з дитинства проживає в Україні, батьки та всі родичі проживають в Україні, власних коштів на придбання квитка не має.

04.01.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області направило лист до Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, про перевірку документування посвідками на постійне або тимчасове проживання гр. рф ОСОБА_1

26.01.2024 з відділу з питань громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, надійшла відповідь, щодо відсутності інформації, щодо прийняття, встановлення та оформлення належності до громадянства України, а також відсутня інформація, щодо виходу з громадянства України ОСОБА_1

05.01.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області здійснено запит до ВОМІРМП УПГРЕ ГУДМС у Дніпропетровській області, згідно обліків відомості про ОСОБА_1 відсутні.

12.01.2024 направлено лист ГУ ДМС у Дніпропетровській області, про перевірку територіальних органів ДМС України, по облікам гр. ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та видворення за межі території України.

Ураховуючи викладене та зважаючи на те, що строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, закінчується 01.06.2024 - позивач просить продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців з 01.06.2024 по 01.12.2024.

Ухвалою суду від 29 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

29.05.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач та його представник заперечують проти задоволення позову з підстав, що викладені у відзиві.

30.05.2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

Протокольною ухвалою від 30.05.2024 року судом визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено процесуальні строки.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, вказували на відсутність законних підстав для подальшого утримування ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування.

Вислухавши сторони, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2023 адміністративний позов Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у справі №211/7707/23 задоволено та ухвалено примусово видворити за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення видворення за межі території України; вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-13 копія рішення).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 апеляційну скаргу громадянина російської федерації ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 01.12.2023 року залишено без змін (а.с. 46-55 копія постанови).

29 травня 2024 року ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, на підставі та відповідно до ч.11 ст.289 та ч.13 ст. 289 КАС України, звернулось до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, оскільки:

-ГУ ДМС у Дніпропетровській області 04.12.2023 року направило лист на адресу Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з проханням посприяти в написанні детальної автобіографії ОСОБА_1 ;

- 11.12.2023 від Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні було надано автобіографію ОСОБА_1 ;

- 26.12.2023 ГУ ДМС у Дніпропетровській області направило повідомлення на адресу Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з проханням опитати поміщених іноземних громадян, з наступних питань: «Чи готові Ви покидати територію України», «Чи маєте кошти на придбання квитків»;

- 11.01.2024 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшов лист з ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повідомленням, про небажання покидати територію України, так як з дитинства проживає в Україні, батьки та всі родичі проживають в Україні, власних коштів на придбання квитка не має;

- 04.01.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області направило лист до Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, про перевірку документування посвідками на постійне або тимчасове проживання гр. рф ОСОБА_1 ;

- 26.01.2024 з відділу з питань громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, надійшла відповідь, щодо відсутності інформації, щодо прийняття, встановлення та оформлення належності до громадянства України, а також відсутня інформація, щодо виходу з громадянства України ОСОБА_1 ;

- 05.01.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області здійснено запит до ВОМІРМП УПГРЕ ГУДМС у Дніпропетровській області, згідно обліків відомості про ОСОБА_1 відсутні;

- 12.01.2024 направлено лист ГУ ДМС у Дніпропетровській області, про перевірку територіальних органів ДМС України, по облікам гр. ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та видворення за межі території України.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На виконання рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2023 ОСОБА_1 був поміщений до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» Державної міграційної служби України, де і перебуває на даний час. Строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, за рішенням суду визначений у термін шість місяців, тобто по 01.06.2024. Таким чином, строк затримання ОСОБА_1 спливає 01.06.2024.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п.5 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1110 від 17.07.2003, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи.

За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи передачу відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, цей строк може бути продовжений, але не більш як до вісімнадцяти місяців.

Про продовження строку тримання не пізніше ніж за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи передачу відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

У відповідності до вимог ч. ч. 11, 12, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

- відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

- неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин вбачається, що під час вирішення питання про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягають, зокрема, обставини щодо неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Як вбачається з документів, що долучені до позовної заяви, відповідач не відмовляється співпрацювати задля його ідентифікації, що підтверджується наданою ним автобіографією (а.с.16).

Разом з тим, на позивача покладено обов`язок довести, які дії або заходи вживалися для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, для забезпечення примусового видворення особи.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі - органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі - СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання регламентовано Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012.

Відповідно до п.1 розділу VI Інструкції якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Як свідчать матеріали справи позивач протягом часу з моменту затримання відповідача і до моменту звернення до суду із вказаним позовом, не звертався до Міністерства закордонних справ України з метою ідентифікації відповідача. Матеріали справи містять виключно запити до територіальних підрозділів ДМС та отримані відповіді з приводу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та документування його для наявності законних підстав перебування на території України.

Таким чином, жодних доказів, які свідчать, що з грудня 2023 року до 29.05.2024 року позивачем вживалися заходи, спрямовані на виконання рішення суду про примусове видворення, матеріали справи не містять.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Так, згідно із поясненнями, наданими представником позивача, вбачається, що єдиною підставою яка перешкоджає ідентифікації ОСОБА_1 є розрив дипломатичних відносин з країною агресором, проте позивачем не зазначено про наявність інших способів ідентифікувати особу, які можна застосувати протягом наступних шести місяців, можливість вжиття яких обґрунтувала б необхідність продовження строку затримання відповідача та утримання його за державний кошт. Констатація факту розриву дипломатичних відносин з країною, громадянином якої є відповідач не є беззаперечною підставою для продовження строку затримання особи.

Ураховуючи, що позивачем не надано доказів щодо належного та своєчасного вжиття заходів щодо ідентифікації та документування відповідача в установленому порядку, суд вважає, що підстави для задоволення позову та продовження строку затримання на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення відповідача, який підлягає примусовому видворенню за межі України, відсутні.

Відповідно до ст. 139, ст. 289 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 243, 288, 289 КАС України, суд -

ухвалив:

в задоволенні позову Відділу №9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 травня 2024 року.

Суддя Д.М.Ніколенко