Справа № 300/3366/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"28" травня 2024 р. справа № 300/3366/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Космірак Н.М.,
представника позивача Хоптія М.В.,
представника відповідача Голубчак Н.В.
розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дій щодо стягнення 233024,00 грн. недоотриманого повного розміру середнього заробітку та стягнення 1500000 гривень з кожного моральної шкоди.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні клопотання про проведення судово-психологічної експертизи підтримали. Просять клопотання задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила. Просить в задоволенні клопотання відмовити.
Розглянувши клопотання про проведення судово-психологічної експертизи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно із частинами 1, 4 - 6 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
Згідно із частиною 1 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до статті 1 Закону України Про судову експертизу судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Отже, призначення експертного дослідження може мати місце, якщо його результати розкриють обставини справи, підтвердять чи спростують доводи учасників справи тощо.
Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування.
Призначення експертизи в адміністративній справі може мати місце за наявності певних умов, в тому числі, коли для правильного з`ясування обставин у справі необхідні знання в іншій сфері, ніж право.
Водночас, суд враховує, що КАС України та Закон України Про судову експертизу не передбачають обов`язкового призначення судом експертизи у справах, де однією із позовних вимог є вимога про відшкодування моральної шкоди. Також норми зазначених актів законодавства не надають висновку судово - психологічної експертизи переваги порівняно із іншими засобами доказування, що можуть підтвердити чи спростувати як факт, так і розмір заподіяної моральної шкоди.
Згідно із частинами 1, 3 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Постановою Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Отже, поняття моральна шкода є оціночним, комплексним і таким, що потребує дослідження в кожному окремому випадку. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.
Суд зазначає, що поставлені в клопотанні питання не потребують додаткових знань та таким питанням може бути надано правову оцінку судом, а заявником не доведено доцільності призначення вказаної судової експертизи та наявності виключних правових підстав для її проведення.
В спірному випадку, виходячи з характеру спірних правовідносин, а також враховуючи проведення стосовно позивача судової психологічної експертизи у межах адміністративної справи №300/5441/23 за результатами якої складено Висновок від 29.02.2024 №2969/23-26, суд не вбачає підстав для призначення судової психологічної експертизи.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про призначення судової психологічної експертизи.
Керуючись статтями 102, 103, 243, 248, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи відмовити.
Ухвала, окремо від рішення суду, не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Ухвала складена в повному обсязі 29.05.2024.