Справа № 532/611/24
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Омельченко І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Яковенко О.В.,

відповідачі:

-Головне управління Національної поліції в Полтавській області, представник Паламар Д.О.,

-інспектор відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом адвоката Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченка Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

22 березня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченка Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 13.03.2024 року ОСОБА_1 , керуючи колісним трактором Case MX 310, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений патрульним автомобілем. Після перевірки документів інспектором відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченком С.В. було повідомлено водія про нібито перевищення ширини транспортного засобу максимально дозволеної. Відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА № 1647841 від 13.03.2024 року, ОСОБА_1 керував великогабаритним трактором Case MX 310, ширина якого є 3,90 м, дорогою державного значення Н-31 Дніпро-Решетилівка без передбаченого супроводу, чим порушив пункт 22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Дану постанову позивач ОСОБА_1 вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія ч. 1 цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки. До повноважень працівників підрозділів МВС не віднесено здійснення габаритно-вагового контролю. Габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. Проте габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача в юридичному значенні взагалі не проводився. Доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач, належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції, а саме: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів. Однак матеріали адміністративного провадження не містять жодного з викладених вище документів.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохав суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1647841 від 13.03.2024 року; справу закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Полтавській області витрати на оплату судового збору в сумі 605,60 гривень.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 березня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19).

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача адвокат Яковенко О.В. подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та прохають задовольнити.

Відповідачі Головне управління Національної поліції в Полтавській області та інспектор відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченко С.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

03 квітня 2024 року від представника Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Д.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Так, 13.03.2024 року приблизно о 13 год. 26 год. на автомобільній дорозі Дніпро-Решетилівка було зупинено великогабаритний трактор Case MX 310, д.н.з. НОМЕР_1 , так як водій порушив пункт 22.5 ПДР. Під час розгляду справи інспектором ОСОБА_2 було встановлено, що за кермом зазначеного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 . У процесі розгляду справи позивача було повідомлено, що він керував великогабаритним трактором Case MX 310, ширина якого є 3,90 м, дорогою державного значення Н-31 Дніпро-Решетилівка без передбаченого супроводу. В подальшому позивача було ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог. Постанову серії ЕНА № 1647841 від 13.03.2024 року за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП винесено згідно ст.ст. 258, 280 КУпАП. Факт вчинення правопорушення є доведеним поза розумним сумнівом.

Таким чином, представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Д.О. прохав суд залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення.

10 квітня 2024 року від представника позивача адвоката Яковенка О.В. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що твердження, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та необгрунтованими, а вимоги адміністративного позову не спростованими. В порушення вимог ст. 77 КАС України, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР. Надані відеозаписи з боді-камери інспектора поліції не містять жодних фактичних даних, встановлених показаннями технічних приладів або технічних засобів на підтвердження здійснення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Габаритно-ваговий контроль проведений поліцейським без повноважень на його здійснення та поза межами відповідного контрольного пункту.

Факт порушення позивачем ПДР грунтується на припущеннях, а відзив на адміністративний позов складається виключно з цитування норм законодавства, що регулюють діяльність інспектора патрульної поліції, та має формальний характер

Таким чином, адвокат Яковенко О.В. прохав суд задовольнити вимоги адміністративного позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 13.03.2024 року інспектором відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченком С.В. винесено постанову серії ЕНА № 1647841 від 13.03.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало порушення ним пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме, що він 13.03.2024 року о 13:26:31 керував великогабаритним трактором Case MX 310, ширина якого є 3,90 м, дорогою державного значення Н-31 Дніпро-Решетилівка без передбаченого супроводу.

Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, згідно пункту 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Згідно пункту 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У відповідності до п. 20 Порядку, здійснення габаритно-вагового контролю за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

За змістом пункту 2.4.2 ПДР, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Пунктом 25 Порядку № 879 передбачено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові вказано, що ширина транспортного засобу, яким керував позивач, становить 3,90 м.

Належність транспортного засобу до великогабаритного визначається саме за результатами габаритно - вагового контролю.

Доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

При цьому, згідно з пунктом 15 Порядку, здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Тобто до повноважень підрозділів Національної поліції відноситься контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух, а здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до повноважень територіальних органів Укртрансбезпеки.

Отже, відповідач під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП діяв поза межами повноважень та з порушенням Порядку № 879.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Нормами ч.ч. 1-2 ст. 73, ч. 1 ст. 75, ч.ч. 1-2 ст. 76 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У ч. 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Однак відповідачами не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 пункту 22.5 ПДР.

У матеріалах справи відсутні фактичні дані, встановлені показаннями технічних приладів або технічних засобів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

На наданому відповідачем відеозаписі відсутні будь-які показники технічних приладів або технічних засобів, якими проводилися заміри. Відеозапис розпочинається з того, що інспектор поліції підходить до транспортного засобу з вимірювальним пристроєм та за участі позивача здійснює вимірювання ширини транспортного засобу, тобто габаритно-ваговий контроль. Проте на відеозаписі не зафіксовано результатів вимірювання зазначених у постанові 3,90 м.

Довідка з результатами вимірювання суду не надана.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, не подано.

Таким чином, факт перевищення ширини транспортного засобу нормативно встановлених розмірів належними та допустимими доказами відповідачами не доведений, отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Враховуючи, що суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, суд не вбачає законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо вимог позову про визнання протиправною постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

У разі прийняття інспектором поліції протиправної постанови про накладення адміністративного стягнення належним способом захисту порушених прав особи є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. При цьому, в силу приписів ст. 286 КАС України, додаткове визнання протиправною постанови інспектора поліції в справі про адміністративне правопорушення не вимагається, оскільки це автоматично випливає з висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення та охоплюється задоволенням вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення із закриттям справи.

Отже, відсутні підстави для визнання протиправною постанови інспектора патрульної поліції в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 гривень та позов підлягає задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов адвоката Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченка Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 1647841 від 13.03.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідачі:

-Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83.

-інспектор відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Демченко С.В., м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17 Полтавського району Полтавської області.

Суддя