Справа № 200/1613/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Справа№200/1613/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.03.2024 № 54 щодо відмови в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22.02.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22.02.2024.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області (відповідача 1) та отримує пенсії за віком на пільгових умовах (список № 2), призначену згідно з Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення. Досягнувши 60-річного віку, 22.02.2024 позивач звернулася (через портал електронних послуг) до відповідача 1 із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 2) від 01.03.2024 № 54 відмовлено в призначені пенсії за віком. Рішення вмотивовано тим, що позивач є одержувачем пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону № 1058-ІV, а тому підстави для застосування нового показника середньої заробітної плати по Україні та призначення пенсії за віком повторно відсутні. Позивач вважає відмову протиправною, оскільки на підставі Закону № 1058 пенсія їй призначається вперше, а отже йдеться про застосування положення цього закону, якими врегульовано призначення пенсії, а не положень щодо переведення на інший вид пенсії.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву заяву позивача про призначення пенсії розглянуто відповідачем 2, відтак, відповідач 1 не має відповідати за цим позовом. Щодо суті заявлених позивачем вимог відповідач 1 вказав, що позивач помилково вважає, що має право на призначення пенсії відповідно до положень Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, оскільки позивач з 2014 року вже отримує пенсію за віком призначену після досягнення нею 50 років за нормами Закону № 1058, після призначення пенсії позивач не набула права на призначення будь-якого іншого виду пенсії. Пунктом 4-3 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058 визначено, що пенсії призначені до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн із застосуванням величини оцінки року страхового стажу в розмірі 1%. Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 та Постанов КМУ № 118 від 18.02.2022 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, № 168 від 24.02.2023 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, № 185 від 23.02.2024 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1,14; 1,197; 1,0796, (3764.40*1.17*1.11*1.11*1.14*1.197*1,0796) здійснено осучаснення раніше призначених пенсій, та проведено масовий перерахунок з 01.03.2024. З 01.03.2024 позивачу проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі, відповідно до абз.1 ч.4 ст. 42 Закону № 1058. Заробітна плата визначена за період роботи з 01.07.2000 по 29.02.2020 є осучасненою середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, її розмір становить 7994,47 грн, індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить 1,34000, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 10712, 59 грн. Розмір пенсії, станом на 01.03.2024 становить 4419.22 грн, де: - 4311,82 грн. - розмір пенсії за віком (ст. 27) (10712,59*0, 40250); - 107,40 грн - доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз.2) (за 10 років).

Відповідач 2, Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, у наданому до суду відзиві на позов навів тотожні заперечення щодо заявлених позивачем вимог. Крім цього, відповідач 2 зазначив, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 2) пенсія позивача призначена відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 та є пенсією за віком. Зазначена норма закону передбачає вихід на пенсію за віком до настання загального віку призначення пенсії працівникам, які мають необхідний стаж роботи за Списком № 2, інших пільг або іншого механізму розрахунку пенсії дана норма не передбачає. Застосування ж показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки можливо за умови переведення з одного виду пенсії на інший, наприклад, з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за наявності не менше 24 місяців страхового стажу після попереднього призначення/перерахунку пенсії.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 25.03.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач 1) та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 05.02.2014, що підтверджується протоколом УПФУ у м. Броварах та Броварському районі від 14.02.2014 №885.

22.02.2024 позивач звернулась до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV під час призначення пенсії за віком.

Рішенням відповідача 2 від 01.03.2024 № 54 позивачу відмовлено призначенні пенсії за віком. За змістом рішення позивач вже отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 2), через що відсутні підстави для призначення пенсії повторно.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ, ВИСНОВКИ

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян врегульовані Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пунктом 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з пунктом 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

На час призначення позивачу пенсії, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць встановлювалось пунктом б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII).

Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 11.10.2017, абзац другий пункту 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV викладено в такій редакції: "Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії".

Цим же Законом доповнено Закон № 1058-ІV розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", який включає статтю 114 "Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників".

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентовано статтею 40 Закону № 1058-ІV. Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону №1058-ІV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, визначаючи, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Водночас положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV щодо переведення з пенсії, призначеної за іншим законом, зокрема за Законом №1788-ХІІ, на пенсію за Законом №1058-IV, не можуть застосовуватися при призначенні пенсії за віком вперше відповідно до Закону №1058-IV.

У випадку призначення особі пенсії за Законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Тотожна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 23.10.2020 у справі № 528/196/17, від 13.02.2019 у справі 334/917/17, від 06.03.2018 у справі №185/1474/17(2-а/185/161/17), які враховуються судом в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів позивачу первинно призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за прямою вказівкою Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Тому, звертаючись до відповідача після досягнення загального віку призначення пенсії із заявою від 22.02.2024 про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV та застосуванням показника середньої зарплати (доходу) в Україні за три останні календарні роки, що передують року звернення позивача із заявою про призначення пенсії, позивач вперше використала своє право на призначення пенсії на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Суд не приймає доводи відповідачів про те, що пенсія за віком на пільгових умовах та пенсія за віком є одним видів пенсії, оскільки наведені доводи не змінюють факт призначення позивачу пенсії у 2014 році на підставі положень Закону № 1788, а не Закону № 1058, що є підставою для висновку суду про можливість в такому випадку застосування положень Закону №1058, якими врегульовано порядок призначення пенсії, а не переведення чи перерахунку. У такому разі органи пенсійного фонду мають застосовувати показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 23.10.2020 (справа № 528/196/17) Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачу у справі № 528/196/17 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІVпозивач звернувся вперше. На підставі викладеного, Верховний Суд у справі № 528/196/17 погодився із висновками суду апеляційної інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також у постанові від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а(2-а/336/53/3017).

Отже, для призначення позивачу пенсії у 2024 році має застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вперше із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком за цим Законом, тобто за 2021-2023 роки, зважаючи на її звернення за призначенням пенсії за віком за цим Законом у 2024 році після досягнення нею 60 років.

З огляду на таке, спірне рішення відповідача 2 від 01.03.2024 № 54 про відмову позивачу в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22.02.2024 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а отже відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги позивача про зобов`язання відповідача 1 здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22.02.2024, не підлягають задоволенню через їх передчасність з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пункт 4.10 розділу ІV цього Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/ фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Зважаючи, що за принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії від 22.02.2024 передана на вирішення відповідачу 2, то саме цей орган має вирішити питання призначення позивачу пенсії на підставі цієї заяви. З огляду на скасування рішення від 01.03.2024 № 54, станом на тепер це питання залишається невирішеним, а відтак, зважаючи на пункт 4.10 розділу ІV цього Порядку № 22-1, є передчасною також вимога виплатити позивачу пенсію відповідачем 1. На безпосереднє призначення позивачу пенсії без дотримання принципу екстериторіальності на підставі заяви позивача від 22.02.2024 відповідач 1 також не вповноважений відповідно до пунктом 4.2 розділу ІV Порядку 22-1.

Тобто, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частинами 1, 3, 8 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача 2, суд вважає за необхідне стягнути з нього сплачений позивачем судовий збір у сумі 968,96 грн.

Беручи до уваги викладене вище, на підставі положень Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, Про пенсійне забезпечення та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.03.2024 № 54 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22.02.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач 1) 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10, адреса для листування: 08001, Київська обл., смт. Макарів, вул. Варшавська, 3б, ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 2) 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, .

Суддя А.С. Михайлик