Справа № 320/8103/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Справа № 320/8103/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

у Київській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області,

про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області, (далі - Відповідач 3), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 18.02.2022 №85 щодо відмови у призначенні пенсії з віком;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 25.04.2022 №85 щодо відмови у призначенні пенсії з віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.04.2022 та зарахувати періоди роботи.

В обґрунтування своїх вимог Позивачка зазначила, що спірні рішення про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправними, оскільки всі записи в її трудовій книжці містять підписи відповідальних працівників, відтиски печаток підприємств та організацій, в яких вона працювала, реквізити документів на підставі яких були здійсненій відповідні записи, а тому в повній мірі підтверджують наявність у неї необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачка, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

При цьому, суд відзначив, що заяву про призначення пенсії Позивачка подала за місцем проживання та перебування на обліку, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській в області, а тому суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених прав на пенсійне забезпечення, буде зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу усі періоди згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 16.01.1979 та повторно розглянути заяву Позивачки від 21.04.22 про призначення пенсії за віком, за наслідком якого прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області - подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягаючи на тому, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є уповноваженими органами, які мають право приймати рішення про призначення пенсії Позивачці.

При цьому Апелянт вказує, що він не вчиняв жодних протиправних дій чи бездіяльності, наслідками яких є рішення про відмову в призначенні Позивачу пенсії, оскільки взагалі не розглядав і не мав розглядати подані Позивачем документи.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024 та 08.04.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 16.01.1979 позивачка працювала на території рф, а саме: з 30.11.1978 по 31.07.1979 учнем лаборанту на "Сильвинитовой обогатительной фабрике Первого Соликамского калийного производственного рудоуправления" (СКПРУ- 1), наказ №896-к від 29.11.1978; з 29.09.1979 по 30.10.1979 санітаркою "Соликамской ЦРБ", наказ №76 від 26.09.1979; з 17.03.1980 по 30.07.1981 "транспортерщиком бетоносмесительного цеха Завода крупнокахельного домостроения комбината «Електрон» Министерства строительних предприятий тяжолой индустрии", наказ №80-к від 13.03.1980; з 26.07.1982 по 21.03.1983 нянею детяслі №1 "Саликамского Горздравотдела", наказ №50 від 26/УІІ.82; з 28.03.1983 по 09.01.1984 рабочою на "Соликамском пивзавод цеха розлива пива", наказ №14 від 01.04.1983; рабочою макаронного цеху, наказ №33 від 25.07.83; з 15.02.1984 по 15.03.1984 нянею дитсаду № 7 "Березиновского титано-магниевого комбинага Соликамского магниевого завода", наказ №75 від 15.02.84; з 09.04.1984 по 15.01.1987 учнем маляру "ИСКУ п/о (производственное обьединение) «Сильвинит»", наказ №233 від 10.04.84; з 22.01.1987 по 27.07.1992 маляром ремонтно-будівельної дільниці II Рудоуправления г.Соликамск Пермская область, наказ №150/к від 1987.

Також, у трудовій книжці Позивачки містяться записи про роботу в Україні, а саме: з 25.09.1992 по 09.02.1993 маляром Малого підприємства «Надежда», наказ № 120-к від 25.09.92; з 14.04.1993 по 18.09.1997 маляром Малого підприємства «Надежда», наказ № 12 від 14.04.1993; з 08.09.1998 по 09.01.2001 маляром Малого підприємства «Надежда», наказ №26 від 08.09.98; з 01.03.2001 по 30.04.2001 робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями ЖЕК №404 Комунального підприємства житлового господарства Радянського району м. Києва, наказ №42 від 26.02.2001; з 22.05.2001 по 31.10.2001 робітником з комплексного прибирання та утримання будинків ЖЕК 404 Комунального підприємства житлового господарства Радянського району м. Києва, наказ №106 від 21.05.01; з 01.11.2001 по 31.12.2001 робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями ЖЕК №814 КПУЖГ Святошинського району м. Києва, наказ №312к від 01.11.01; з 18.11.2004 по 03.11.2005 двірником Миронівського ПП "Рембудсервіс", наказ №75 від 18.11.2004; з 13.02.2006 по 06.09.2006 Миронівський райцентр зайнятості, розпочата виплата допомоги по безробіттю, наказ № НТ051115 від 15.11.2005; з 06.09.2006 по 05.01.2007 маляром ПП «Рембудсервіс», наказ №53 п.1 від 07.09.2006; з 19.09.2007 по 16.12.2008 маляром (наказ № 58 п.1 від 20.09.2007) і двірником (наказ № 32 п.3 від 01.04.2008) ПП «Рембудсервіс»; з 24.03.2009 по 08.07.2009 Миронівський райцентр зайнятості, розпочата виплата допомоги по безробіттю, наказ №НТ090408 від 08.04.09; з 01.07.2010 по 18.03.2013 двірником Миронівського ВПСРЕП, наказ №62 п.3 НТ090408 від 01.07.2010; з 17.04.2013 по 11.01.2014 Миронівський райцентр зайнятості, розпочата виплата допомоги по безробіттю, наказ № НТ130417 від 17.04.2013; з 17.04.2013 по 11.01.2014 Миронівський райцентр зайнятості, наказ № НТ130417 від 17.04.13; з 21.08.2017 маляром штукатуром КП «Миронівка-житло», наказ №130 від 21.08.17, з 01.11.2017 двірником КП «Миронівка-житло», Наказ № 180 п.1 від 01.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2022 Позивачка звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До своєї заяви Позивачка додала наступні копії: паспорту та ідентифікаційного коду, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини, трудової книжки.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 11.02.2022.

На підстави заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 18.02.2022 винесено рішення №85 про відмову у призначенні пенсії.

Підставою для відмови у призначенні пенсії стала відсутність необхідного страхового стажу 29 років, страховий стаж позивачки становить 12 років 5 місяців 25 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 16.01.1979 не взята до уваги, так як на титульному аркуші трудової книжки наявна печатка, яку неможливо ідентифікувати. Також, період догляду за дитиною до трьох років не взято до уваги через відсутність перекладу свідоцтва про народження.

22.10.2022 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До своєї заяви позивачка додала: копію паспорта громадянина України; копію картки платника податків; копію трудової книжки; копію свідоцтва про народження; копію свідоцтва про укладення шлюбу; копію свідоцтва про народження; копію перекладу свідоцтва про народження; копію свідоцтва про укладення шлюбу; копію свідоцтва про народження; копію свідоцтва про народження; копія листа про направлення рішення ГУ ПФ України області від 18.02.2022; копію рішення про відмову у призначенні пенсії №10-1550004 185 від 18.02.2022; копію персональних реквізитів для поповнення картки

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 22.10.2022.

На підстави заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 25.04.2022 винесено рішення №85 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу 29 років.

Також, у рішенні зазначено про те, що страховий стаж позивачки становить 12 років 05 місяців 25 днів. За доданими документами, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 від 16.01.1979, оскільки на першій сторінці (титульний аркуш) міститься відтиск печатки, що не ідентифікується. Для зарахування даного стажу необхідно долучити уточнюючі довідки.

8. Позивачка, вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, звернулася до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до преамбули Закону №1058-ІV він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно з приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно з п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, надання інших документів, окрім трудової книжки, для підтвердження трудового стажу з метою призначення пенсії здійснюється виключно у випадку, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Постановою Держкомтруда СРСР 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі - Інструкція №162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників N 58 від 29.07.93.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави дійти висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

11. При цьому працівник не може нести відповідальність за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду, від 06.04.2022 у справі № 607/7638/17.

12. Перевіряючи доводи Апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що трудова книжка Позивачки містить всі необхідні записи про роботу у спірний період і такі записи є належними та допустимими доказами на підтвердження її трудового стажу.

13. Твердження Відповідача 2 та Відповідача 3 про те, що страховий стаж Позивачки за періоди роботи відповідно до наданої трудової книжки НОМЕР_3 від 16.01.1979, оскільки на титульній сторінці неможливо ідентифікувати печатку, судова колегія до уваги не приймає з огляду на вищевикладене.

14. Разом з тим, суд апеляційної інстанції відзначає, що апелянт у своїй скарзі не зазначив жодних доводів щодо протиправності рішення суду в цій частині, а тому колегія суддів не має сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

15. Водночас, Апелянт наполягає на тому, що суд помилково зобов`язав його зарахувати спірні періоди роботи до страхового стажу Позивачки та повторно розглянути її заяву.

Щодо таких доводів колегія суддів зазначає наступне.

16. Так, аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про те сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

При цьому, після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10).

В наступному, виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

17. Колегія суддів відзначає, що в межах спірних правовідносин, органами, що приймали рішення за заявами ОСОБА_1 є Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

18. Колегія суддів зауважує, що відповідачами у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

19. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачкою заявлені вимоги щодо скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 18.02.2022 №85 та рішення Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 25.04.2022 №85 про відмову у призначенні пенсії.

Відтак, позовні вимоги в цій частині сформовані вірно та суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку при їх задоволенні.

20. Втім, колегія суддів зауважує, що за приписами п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви Позивачки засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, а в наступному Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області визначено, як структурний підрозділ органу, що призначатиме пенсію та який прийматиме рішення за заявою про призначення пенсії.

21. З матеріалів справи вбачається, що останнє рішення 25.04.2022 №85 року прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало пенсійні документи Позивачки за повторною заявою і вирішувало питання щодо зарахування періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу і призначення пенсії.

22. Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати періоди роботи та призначити позивачу пенсію є саме Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 від 21.04.2022 про призначення пенсії за віком та прийняв рішення про відмову у її призначенні.

23. Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, після скасування оскаржуваних рішень, зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу спірні періоди роботи та призначити пенсію за віком відповідно до Закону №1058- ІV.

24. Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не здійснювало розгляд заяви Позивачки, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за її заявою.

25. При цьому, згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії Позивачці за місцем за місцем її проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання.

26. З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги стосовно неналежного відповідача, а тому судова колегія приходить до висновку про необхідність зміни судового рішення в резолютивній частині.

27. Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

28. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області підлягає задоволенню частково, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року - зміні в резолютивній частині.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в абзаці четвертому резолютивної частини - змінити, виклавши його в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (код ЄДРПОУ - 21084076, вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) усі періоди її роботи згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 16.01.1979, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.04.2022 №778 про призначення пенсії за віком, за наслідком розгляду якої прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.»

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І.Мєзєнцев