Справа № 380/6777/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 рокусправа № 380/6777/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії бездіяльність щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №380/19997/23 без рівноцінної та повної компенсації витрат доходів;

зобов`язати нарахувати та виплатити недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної виплати на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №380/19997/23.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. Вказує, що відповідачем відповідних заходів щодо повного розрахунку із ним на час його звільнення з військової служби вжито не було.

Відповідач у відзиві зазначає, що нараховував та виплачував позивачу грошове забезпечення з індексацією відповідно до вимог законодавства. Стверджує, що позивач набув право на виплату компенсації втрати частини доходів на виконання рішення суду, а не у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Тому під час виплати йому зазначених сум на виконання рішення суду відповідач правомірно не застосував Порядок №44 та не компенсував податок на доходи фізичних осіб. Окрім того, при звільненні у липні 2020 року позивач повинен був отримати усі належні виплати на день звільнення.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України №737-ОС від 30.07.2020 року позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Відповідно до виписки з карткового банківського рахунку позивача, який наявний в матеріалах справи, відповідачем 30.01.2024 року було виплачено 26800 грн. 46 коп. (компенсація втрати частини доходів згідно рішення суду у справі №380/19997/23 від 30.10.2023 року).

31.01.2024 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію щодо добровільного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №380/19997/23; у разі добровільного виконання надати детальний розрахунок із зазначенням складових грошового забезпечення та утримань проведених на виконання рішення суду.

Листом від 08.02.2024 року відповідач повідомив його, що згадане рішення суду виконано у повному обсязі та долучив копію платіжної інструкції №53 від 29.01.2024 року, розрахунково-платіжну відомість №1468.

Із вказаної розрахунково-платіжної відомості вбачається, що позивачу на виконання рішення суду було нараховано грошове забезпечення у розмірі 33354 грн. 61 коп.

При цьому, із зазначеної суми утримано податок з доходів фізичних осіб 6003 грн. 83 коп.; військовий збір 500 грн. 32 коп.

Змістом спірних правовідносин є дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми виплаченої позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної її виплати.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.168.5 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями; далі - ПК України) суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року затверджений Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (з наступними змінами та доповненнями, далі Порядок №44).

Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) (п. Порядку №44).

Пунктом другим Порядку №44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Як передбачено у п.3 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Суд звертає увагу, що вказані положення Порядку №44 кореспондуються із п.168.5 ст.168 ПК України.

Наведені норми у своїй сукупності вказують на те, що згадана грошова компенсація виплачується для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які набуто у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Іншими словами з доходу отриманого у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Зміст рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року у справі за №380/19997/23 вказує на те, що спір між позивачем та відповідачем у цій справі стосувався компенсації втрати частини частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати.

Позов у цій справі було задоволено повністю, а компенсація виплачена на виконання цього рішення.

Так, у відповідності до положень ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Частиною 2 статті 2 Закон №2050-ІІІ передбачено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення).

Системний аналіз наведених норм вказує на те, що компенсація втрати частини доходів за своєю правовою природою більше нагадує штрафну санкцію, а не дохід отриманий у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Враховуючи викладне, суд уважає, що оскільки грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб виплачується для відшкодування утриманих сум податку з доходу отриманого у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, а компенсація втрати частини доходів не пов`язана з виконанням обов`язків під час проходження служби, остання не підлягає грошовій компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у порядку визначеному п.168.5 ст.168 ПК України та Порядку №44.

З огляду на викладене, судом не встановлено у діях відповідача порушень критеріїв правомірності, передбачених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович