Справа № 400/11820/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/11820/23

Перша інстанція: суддя Величко А.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОПТТОРГ ІНДАСТРІАЛ до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29.08.2023 №UA205030/2023/000149/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації від 29.08.2023 №UA 205030/2023/000518,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю ОПТТОРГ ІНДАСТРІАЛ звернулось з позовом до Волинської митниці, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA205030/2023/000149/2 від 29.08.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.08.2023 року № UA205030/2023/000518.

В обґрунтування позову вказувало, що під час декларування митної вартості імпортованого товару визначив його вартість відповідно до ціни контракту, всі необхідні документи були надані, а тому відповідач безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості товару. Вказав, що розбіжності в документах, про які відповідач зазначив в оскаржуваному рішенні, не вплинули на фактичне оформлення митної декларації. Позивач вважає протиправним коригування митної вартості товару згідно рівня на подібні товари, оскільки наявність в ЄАІС Держмитслужби більших показників вартості саме по собі не може бути підставою для їх застосування до інших імпортерів. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ ІНДАСТРІАЛ" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29.08.2023 року № UA205030/2023/000149/2 і картки відмови в прийнятті митної декларації від 29.08.2023 року № UA 205030/2023/000518 - задоволений.

Визнане протиправним та скасоване рішення Волинської митниці про коригування митної вартості № UA205030/2023/000149/2 від 29.08.2023 року.

Визнана протиправною та скасована Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.08.2023 року № UA205030/2023/000518.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ ІНДАСТРІАЛ" судові витрати в розмірі 8684, 00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Волинська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про правомірність дій Волинської митниці щодо прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, оскільки документи, які надані позивачем до митного органу містили розбіжності, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Зокрема, апелянт вказує, що рахунок-фактура, подана до митного оформлення не містить підписів і печаток, що унеможливлює ознайомлення з документом.

Разом з тим, апелянт вказує, що рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ ІНДАСТРІАЛ" уклало контракт на поставку товару на умовах СІР-Миколаїв з CKS IMPORT EXPORT LLC (продавець) №ОТІ-2304 від 03.04.2023 року.

Згідно умов контракту від 03.04.2023 року продавець автомобільним транспортом направив на адресу позивача товар (розчинники на основі ксилолу, кришки пластмасові, розчинники на основі бутилацетату) за рахунком-фактурою (інвойс) №ОТІ-037/2023/0626 на загальну вартість 10528,60 дол. США.

Позивачем було подано електронну митну декларацію №23UA64U9, до якої долучені сканкопії документів: рахунок-фактура (інвойс) № ОTI-037/2023/0626 від 25.08.2023 року, міжнародна автомобільна накладна (СМR) №1276080 від 25.08.2023 року, пакувальний лист. Додатково був наданий прайс-лист від 25.08.2023 року.

29.08.2023 року Волинською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA205030/2023/000149/2, відповідно до якого скориговано ціну в розмірі 16660,50 дол. США.

Також, Волинською митницею 29.08.2023 року прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205030/2023/000518.

У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, необхідні для перевірки числового значення заявленої митної вартості та містять розбіжності, а саме рахунок-фактура від 25.08.2023 року №OTI-037/2023/0626 не містить підписів і печаток отримувача товару; копія листа від 12.08.2020 року №б/н містить ознаки цифрового копіювання відбитка печатки. З причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею визначено резервний метод згідно ст. 64 МК рівень митної вартості згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не містять розбіжностей, наявних ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Також, суд першої інстанції вказав, що під час митного оформлення були надані усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Так, приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.23,24 ст.4 МК України встановлено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

В той же час, відповідно до ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як визначено в ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що в якості окремої підстави для здійснення митним органом спірного коригування митної вартості стала наявність розбіжностей у наданих товариством документах, а саме: рахунок-фактура від 25.08.2023р. за №OTI-037/2023/0626 (Т1, а.с. 8) не містить підписів покупця товару, до того ж містить нечіткий відбиток печатки та підпису продавця товару.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, апеляційний суд зазначає, що нечіткість рахунку-фактури не вплинула на фактичне оформлення митної декларації. Оригінальний рахунок-фактуру подано митниці в паперовому вигляді. Відсутність підпису покупця в рахунку-фактурі не свідчить про його недійсність, оскільки самі дії позивача (покупця товару) щодо ввезення товару свідчать про його згоду купівлю товару саме за такою ціною. При цьому, числові значення рахунку-фактури по товарам співпадають з митною декларацією.

Що стосується посилань апелянта на наявність в ЄАІС Держмитслужби більших показників вартості товарів, то судова колегія вважає, що сама по собі така інформація не може бути підставою для застосування до інших імпортерів, за наявності документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що надані товариством документи не містять розбіжності, які мають або мали б вплив на правильність визначення митної вартості, а також не містять явні ознаки підробки та при цьому, містять усі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог товариства, оскільки митним органом не спростовано ціну товару, а також не підтверджено об`єктивної неможливості на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за основним методом. При цьому, інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої товариством митної вартості товару, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі № 400/11820/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28.05.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький