Справа № 520/7056/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 травня 2024 року справа № 520/7056/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Григоров Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №39 від 25.10.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в оформленні та виплаті на поховання ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлої ОСОБА_2 за його заявою від 24 жовтня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно відмовило позивачу в оформленні та виплаті допомоги на поховання .

Ухвалою суду від 25.03.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, у якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він підтвердив раніше викладену правову позицію та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть від 16.10.2023р. серії НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем до матеріалів справи також надано копію свідоцтва про народження (повторне) від 05.12.2023р. серії НОМЕР_3 , згідно якого матір`ю позивача - ОСОБА_1 є ОСОБА_2 . Крім того, до суду надано копії лікарського свідоцтва про смерть № 100 від 11.10.2023р., яким посвідчено смерть ОСОБА_2 , копію довідки про причини смерті від 11.10.2023р. щодо ОСОБА_2 .

24.10.2023р. позивач через відділ обслуговування громадян звернувся до відповідача із заявою щодо виплати допомоги на поховання ОСОБА_3 .

Рішенням відділу опрацювання пенсій №4 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.10.2023р. №39 було відмовлено ОСОБА_4 у виплаті допомоги на поховання з тих підстав, що у свідоцтві про смерть та довідці для отримання допомоги на поховання зазначено прізвище померлої " ОСОБА_5 ", проте в матеріалах пенсійної справи померлої зазначено прізвище " ОСОБА_6 " згідно паспорту МН357215, тобто прізвища є різними.

Позивач, не погодившись із вищевказаним, звернувся до суду з позовом в цій справі.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV).

Згідно з статтею 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну службу» від 10.07.2003 № 1102, поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Зазначені документи можуть надаватися за дорученням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, іншій юридичній чи фізичній особі.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. Виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про поховання та похоронну службу» виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Тобто, виплата вказаної допомоги відповідно до вимог статті 53 Закону № 1058-IV пов`язується з фактом поховання.

Так, питання щодо подання та оформлення документів для призначення відповідної виплати врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно із п. 5.1 Порядку №22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Форма заяви встановлена Додатком №7 до Порядку №22-1.

Пунктом 5.2 Порядку №22-1 унормовано, що заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Спір у даній справі виник в зв`язку з тим, що відповідач вважав невстановленим поховання позивачем ОСОБА_3 , яка зазначена в його заяві від 24.10.2023р., оскільки відповідно до наданого позивачем до пенсійного органу свідоцтва про смерть від 16.10.2023р. серії НОМЕР_2 померла ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис №388.

Відповідач у наданому суду відзиві вказував, що в архівній пенсійній справі ОСОБА_3 міститься ксерокопія паспорта НОМЕР_4 , виданого 18.12.2001р. Харківським РВ УМВС України в Харківській області на прізвище " ОСОБА_6 ". Оскільки на обліку в Головному управлінні як одержувач пенсії перебувала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ОСОБА_2 , тому було відмовлено у виплаті допомоги на поховання.

Відповідно до п .1 Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Суд зазначає, що до матеріалів справи позивачем та відповідачем було надано світлокопії паспорту серії НОМЕР_4 , виданого 18.12.2001р. Харківським РВ УМВС України в Харківській області. При цьому, в копії паспорту, наданій позивачем зазначено прізвище власника паспорта як " ОСОБА_5 ", а в копії того ж самого паспорту, наданого відповідачем прізвище власника паспорта вказано як " ОСОБА_6 ".

Дослідивши копію паспорта, надану позивачем ОСОБА_1 , суд встановив, що текст наданої копії має ознаки підчищення та компіляції тексту в прізвищі " ОСОБА_6 ", де літеру "е" замінено на літеру "є".

Надана позивачем копія паспорту МН 357215 завірена ним шляхом проставлення напису "З оригіналом згідно", а згідно позовної заяви позивач вказав, що має тільки ксерокопію паспорту ОСОБА_7 НОМЕР_4 , де вказано саме літеру "є".

Таким чином, надана позивачем до матеріалів справи копія паспорту НОМЕР_4 не виготовлена з оригіналу вказаного документа, до уваги судом не береться.

Відтак, суд ураховує, що позивач згідно поданої ним до пенсійного органу заяви про виплату допомоги на поховання від 24.10.2023р. просив про виплату допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_3 , проте матеріали справи не містять доказів, які б вказували на смерть саме ОСОБА_3 .

За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву про те, що заява про виплату допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_3 не підтверджена документами, які свідчать про смерть ОСОБА_3 , а за життя пенсія виплачувалась матері позивача на прізвище згідно з паспортними даними « ОСОБА_6 », що також підтверджено належними доказами, які наявні в матеріалах справи, зокрема копією паспорта НОМЕР_4 .

Суд не може визнати доводи пенсійного органу занадто формальними, оскільки різне прізвище померлої особи та особи, про виплату допомоги на поховання якої просить позивач можуть вказувати на те, що це є дві різні особи.

З огляду на викладене, суд зазначає, що оскільки під час розгляду справи не було встановлено обставин, які спростовували висновки відповідача стосовно наявності у поданих позивачем та наявних в пенсійному органі документах розбіжностей, то у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача виплатити позивачу допомогу на поховання померлої пенсіонерки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 КАС України, згідно якої підлягають відшкодуванню або оплаті витрати позивача - не суб`єкта владних повноважень лише при задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров