Справа № 439/1676/23
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Мончук Назар Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника, звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Мончук Назар Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просив суд скасувати постанову серії ЕАТ №7640043 винесену 31.08.2023 року інспектором управління патрульної поліції у Львівській області Мончуком Н.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31.08.2023 року інспектором управління патрульної поліції у Львівській області винесено постанову серії ЕАТ №7640043, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Зокрема, згідно постанови ОСОБА_1 31.08.2023 року о 16 год. 04 хв. у м. Броди, вул. Чупринки, 17 керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР.

Вважає, що дана постанова винесена з грубим порушенням чинного законодавства України, є безпідставною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що 31.08.2023 року о 16 год. 04 хв. він жодним транспортним засобом не керував, жодних доказів, які б підтверджували приведення його транспортного засобу в рух, поліцейським при розгляді справи надано не було.

Крім того, позивач вказує, що йому не було відомо, що його позбавлено права керування транспортними засобами, оскільки жодного рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами він не отримував та не ознайомлювався із таким.

В додатку «Дія», станом на 31.08.2023 року та станом на даний час у позивача відображається посвідчення водія категорії «В», серії НОМЕР_1 , яке надає право йому керувати відповідними транспортними засобами.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

10.10.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю, посилаючись на наступні обставини.

Так, відповідач зазначає, що при перевірці документів Інспектор Управління виявив, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 28.07.2023 року, яка набрала законної сили 08.08.2023 року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306.

На відеозаписах чітко зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом (clip-0).

Також, відповідач посилається на те, що позивач був обізнаний із забороною керувати транспортними засобами, оскільки в постанові Бродівського районного суду Львівської області від 28.07.2023 року вказано, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому порядку. Окрім цього, в судовому засіданні був присутній представник особи, адвокат Онищук Т.Н.

Отже, інспектор мав всі законні підстави для винесення постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Постанова є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 09.11.2023 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Мончук Назар Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями 11.12.2023 року справу передано в провадження судді Мартьянової С.М.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.12.2023 року прийнято до провадження судді справу за адміністративним позовом.

Розгляд справи встановлено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України. Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу без його участі, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, кожен доказ окрема та в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАТ №7640043 від 31.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 гривень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕАТ №7640043 від 31.08.2023 року, ОСОБА_1 31.08.2023 року о 16 год. 04 хв. м. Броди, вул. Чупринки, 17, керував ТЗ будучи не пристебнутим ременем безпеки, будучи позбавленим права керування таким тз, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування Т/З особою, позбавленою права керування Т/З та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф 20400,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1.1. ПДР , ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9.ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 статті 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Як встановлено судом, постановою Бродівського районного суду Львівської області від 28.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Рішення набрало законної сили 08.08.2023.

Оскаржувана постанова серії ЕАТ №7640043, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП була складена 31.08.2023 року.

Позивач зазначає, що про наявність постанови Бродівського районного суду Львівської області від 28.07.2023 року йому відомо не було, оскілки жодного рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами він не отримував.

Проте, в постанові Бродівського районного суду Львівської області від 28.07.2023 року зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому порядку.

Адвокат Онищук Т.Н. під час розгляду справи вбачав підстави для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на відсутність в поліцейських передбачених Законом України «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та , відповідно, початку провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На диску, який досліджено судом, містяться 3 медіафайли під назвами clip-0, clip-1, clip-2 на яких чітко вбачається, що позивач керував транспортним засобом, його особу встановлено, а також під час перевірки документів позивача працівниками патрульної поліції було встановлено, що ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами. Процедура розгляду справи була дотримана: роз`яснено права, повідомлено зміст правопорушення, оголошено рішення.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, оскільки працівниками поліції було встановлено факт керування позивачем транспортним засобом, та після встановлення факту позбавлення позивача права керування транспортними засобами, працівники поліції мали достатньо підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Посилання позивача на те, що він не керував транспортним засобом спростовуються відеодоказами які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП винесена правомірно, її зміст не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Доводи позивача про незаконність оскаржуваної постанови, зазначені у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Що стосується тверджень позивача про його необізнаність про існування постанови Бродівського районного суду Львівської області від 28.07.2023 року, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В постанові Бродівського районного суду Львівської області від 28.07.2023 року вказано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому порядку, а також вказано, що адвокат Онищук Т.Н. під час розгляду справи вбачав підстави для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на відсутність в поліцейських передбачених Законом України «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та , відповідно, початку провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, як рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі Каракуця проти України, у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, під час розгляду справи Бродівським районним судом Львівської області був присутній представник ОСОБА_1 адвокат Онищук Т.Н., а тому суд критично відносить до тверджень позивача, що він не знав, що його позбавлено права керування транспортними засобами. Окрім того, самого позивача було належним чином повідомлено у встановленому порядку.

Враховуючи вище викладене та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що правопорушення вчинене позивачем, оскільки останній знаючи, що відносно нього складений протокол за ст.130 КУпАП, жодним чином не цікавився ходом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він сповіщений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків. Крім того, в судовому засіданні був присутній його представник.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, а відтак у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Онищук Т.Н. слід відмовити, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має справо:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2,5, 77. 90,286, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Мончук Назар Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Третя особа: Інспектор управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Мончук Назар Володимирович, місцезнаходження: 79053, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Мартьянова С.М.