Справа № 160/32993/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32993/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 ( суддя першої інстанції Бухтіярова М.М.) в адміністративній справі №160/32993/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невиплати ОСОБА_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення Позивачу за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року відповідно до вимог абзаців 4. 5. 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позову без розгляду задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору Позивач вважає, що ним не заявлені тотожні позовні вимоги у справах №160/32993/23 та у справі №160/1697/24.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

У відзиві відповідач просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Слід зазначити, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Водночас, не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Так, судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 17.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 із позовними вимогами:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 щодо неврахування вимог пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з урахуванням базового місяця березень 2018 року, при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невиплати ОСОБА_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення Позивачу за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з урахуванням базового місяця березень 2018 року, при нарахуванні індексації грошового забезпечення Позивачу в період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 по справі №160/1697/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Наразі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 по справі №160/1697/24 не набрало законної сили.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що у справі №160/1697/24 позивачем звернуті позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 та предметом спору є правомірність дій відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця березень 2018 року за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року. За таких обставин, предмет спору у цій справі охоплює предмет спору у справі №160/1697/24, отже предмет оскарження, суб`єктний склад та підстави справ №160/32993/23 та №160/1697/24 є тотожними.

Проте, колегія суддів зазначає, що як вбачається і поданого адміністративного позову позивач звертався до відповідача із проханням про виплату, зокрема, таких грошових коштів, а саме:

Здійснити перерахунок у частині недоплаченої індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 26.01.2022 року по 11.07.2022 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) з 12.07.2022 року по 31.07.2023 року, що підпорядковуються, та виплатити дану грошові кошти Позивачу, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Позивач зазначив, що індексація за період з 26.01.2022 року по 31.12.2022 року була виплачена з урахуванням базового місяця березень 2018 року. Однак під час розрахунку та виплаті індексації за період проходження військової служби не були враховані абзаци 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078.

З 01.01.2023 року індексація грошового забезпечення військовослужбовців не виплачувалася у зв`язку з прийняттям Закону Про державний бюджет 2023 року, що суперечить ст. 6 Конституції України.

Однак, ані станом на день звільнення позивача, ані станом на дату подачі цього позову до суду за заявою позивача до відповідача від 19 вересня 2023 року не здійснено в повному обсязі розрахунок з останнім, а саме не виплачено:

індексацію грошового забезпечення за період проходження Військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 26.01.2022 року по 11.07.2022 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) з 12.07.2022 року по 31.07.2023 року, що підпорядковуються відповідачу з урахуванням абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078;

Таку бездіяльність позивач вважає протиправною.

За правовим висновком Верховного суду в постанові від 28.06.2023 року у справі № 200/4258/22 відповідно до пункту 13 Порядку № 1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

Апеляційний суд зазначає, що предметом позову у справі № 160/1697/24 була правильність обрання відповідачем базових місяців індексації грошового забезпечення позивача за спірний період.

Таким чином, позивач у цій справі звернувся з позовними вимогами щодо правильності обчислення суми індексації, такі вимоги можуть бути заявлені окремим позовом, враховуючи правову позицію Верховного суду в постанові від 28.06.2023 року у справі № 200/4258/22. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

За встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності, суд апеляційної інстанції не погоджує висновок суду першої інстанції про залишення позову позивача без розгляду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 238, 241, 250, 311, 315, 317, 320, 321, 325 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 в адміністративній справі №160/32993/23 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 21 травня 2024 року та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 травня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров