Справа № 532/765/24
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Омельченко І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Яковенко О.В.,

відповідачі:

-Головне управління Національної поліції в Полтавській області,

-старший інспектор відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капітан поліції Матюх А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом адвоката Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого інспектора відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Матюха Артура Ігоревича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

09 квітня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого інспектора відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Матюха Артура Ігоревича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 01.04.2024 року ОСОБА_1 , керуючи колісним трактором New Holland T8.390, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений патрульним автомобілем. Після перевірки документів старшим інспектором відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 було повідомлено водія про нібито перевищення ширини транспортного засобу максимально дозволеної. Відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА № 1796747 від 01.04.2024 року, ОСОБА_1 у смт. Білики, вул. Кобеляцька, 15 керував трактором та буксирував культиватор, загальна ширина якого понад 3,5 м та був відсутній проблисковий маячок оранжевого кольору, чим порушив вимоги пункту 17 Правил проїзду великогабаритних транспортних засобів, затверджених постановою КМУ, та пункт 22.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Дану постанову позивач ОСОБА_1 вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню. З 26.02.2020 року (пункт 6 постанови КМУ «Про внесення змін до Правил дорожнього руху» № 196 від 26.02.2020 року) на підставі пункту 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення 3,75 м). Тобто в разі перевищення сільськогосподарською технікою ширини в 2,6 м така техніка не буде вважатися великогабаритною. Перевищення транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 , ширини в 2,6 м не відносить його до великогабаритної техніки на підставі пункту 22.5 ПДР, тим самим виключаючи відповідальність за ст. 132-1 КУпАП. Згідно примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія ч. 1 цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки. До повноважень працівників підрозділів МВС не віднесено здійснення габаритно-вагового контролю. Габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. Проте габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача в юридичному значенні взагалі не проводився. Доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач, належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції, а саме: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів. Однак матеріали адміністративного провадження не містять жодного з викладених вище документів.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохав суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1796747 від 01.04.2024 року; справу закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Полтавській області витрати на оплату судового збору в сумі 605,60 гривень.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.16-17).

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача адвокат Яковенко О.В. подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та прохають задовольнити.

Відповідачі Головне управління Національної поліції в Полтавській області та старший інспектор відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Матюх А.І., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 01.04.2024 року старшим інспектором відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капітаном поліції Матюхом А.І. винесено постанову серії ЕНА № 1796747 від 01.04.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало порушення ним пункту 17 Правил проїзду великогабаритних транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ, а також пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме, що він 01.04.2024 року о 12:05:00 у смт. Білики, вул. Кобеляцька, 15 керував трактором та буксирував культиватор, загальна ширина якого понад 3,5 м та був відсутній проблисковий маячок оранжевого кольору.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, полягає в порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Норма ч. 1 ст. 132-1 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів.

Так, за змістом пункту 17 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані, зокрема, не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Пункт 2 Правил визначає, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Положення зазначеного пункту ПДР визначають максимальне значення зовнішнього габариту по ширині для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху, яке становить 3,75 м.

З наведеного слідує, що в розумінні вказаних положень закону великогабаритною сільськогосподарському технікою є, зокрема, техніка, зовнішні габарити по ширині якої перевищують вказаний показник.

Проте, як встановлено судом, в оскаржуваній постанові вказано, що ширина культиватора становить понад 3,5 м.

Однак зазначення такої ширини транспортного засобу не означає, що він є великогабаритним у розумінні положень п. 2 Правил та п. 22.5 ПДР.

Натомість, вимога щодо необхідності обладнання сільськогогосподарської техніки, ширина якої перевищує 2,6 м проблисковим маячком оранжевого кольору міститься в п. 22.7 ПДР.

Таким чином, фабула адміністративного правопорушення, що викладена в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-2 КУпАП, не відображає її істотних ознак, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови інспектором невірно було кваліфіковано дії особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. З, 4, 6 Порядку).

Згідно з пунктом 15 Порядку, здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Тобто до повноважень підрозділів Національної поліції відноситься контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух, а здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до повноважень територіальних органів Укртрансбезпеки.

Отже, відповідач під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП діяв поза межами повноважень та з порушенням Порядку № 879.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Нормами ч.ч. 1-2 ст. 73, ч. 1 ст. 75, ч.ч. 1-2 ст. 76 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У ч. 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Однак матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови інспектор діяв не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Разом з тим, слід зазначити, що презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Враховуючи, що суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, суд не вбачає законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явивився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав до суду відзиву на позов разом з доказами в його обґрунтування.

При цьому, суд враховує, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікує як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо вимог позову про визнання протиправною постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

У разі прийняття інспектором поліції протиправної постанови про накладення адміністративного стягнення належним способом захисту порушених прав особи є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. При цьому, в силу приписів ст. 286 КАС України, додаткове визнання протиправною постанови інспектора поліції в справі про адміністративне правопорушення не вимагається, оскільки це автоматично випливає з висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення та охоплюється задоволенням вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення із закриттям справи.

Отже, відсутні підстави для визнання протиправною постанови інспектора патрульної поліції в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 гривень та позов підлягає задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 159, 242-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов адвоката Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого інспектора відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Матюха Артура Ігоревича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 1796747 від 01.04.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідачі:

-Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83.

-старший інспектор відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капітан поліції Матюх А.І., м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17 Полтавського району Полтавської області.

Суддя