Справа № 377/277/24
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/277/24

Провадження №2-а/377/5/24

30 травня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Глушко Олександр Петрович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В:

04 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, посилаючись на статті 72, 286 КАС України, статті 7, 251, 280, 283 КУпАП, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №559789 від 29 березня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121, статтею 125 КУпАП, та провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Київській Глушко О.П. виніс стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №559789 від 29.03.2024, в якій зазначено, що 29.03.2024 о 06:45 на вулиці Київській,4, смт Козелець Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому була тріщина лобового скла в зоні склоочисника, при цьому був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.31.1, п.2.3 (в) ПДР України. Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки він не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121, статтею 125 КУпАП; докази вчинення ним правопорушень відсутні; при винесенні оскаржуваної постанови всупереч вимогам статей 245, 280 КУпАП інспектор не з`ясував належним чином, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна вина позивача у вчиненні такого правопорушення; було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки інспектор поліції не реалізував право позивача на ознайомлення з доказами вчинення адміністративних правопорушень, відмовив у задоволенні клопотання позивача про необхідність залучення захисника та перенесенні розгляду справи. Позивач пояснив інспектору, що пасок безпеки відстебнув лише під час зупинки, а щодо тріщини, то рух не заборонений.

Ухвалою судді від 09 квітня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 18 квітня 2024 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , витребувано в Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121, статтею 125 КУпАП КУпАП, відносно ОСОБА_1 ( постанова серії ББА №559789 від 29 березня 2024 року) та наявні відеозаписи до неї.

18 квітня 2024 року справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді Бабич Н.С. у нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні ( справа №377/598/21, провадження 1-кп/377/6/24) та призначено нове судове засідання на 01 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 01 травня 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 15 травня 2024 року у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 09 квітня 2024 року в частині витребування справи про адміністративне правопорушення та зобов`язано Чернігівське РУП ГУНП в Чернігівській області виконати вимоги ухвали суду від 09 квітня 2024 року та надати суду справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, статтею 125 КУпАП відносно ОСОБА_1 (постанова серії ББА №559789 від 29 березня 2024 року ) та наявні відеозаписи до неї.

Ухвалою суду від 15 травня 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 30 травня 2024 року та повторно зобов`язано Чернігівське РУП ГУНП в Чернігівській області надати суду справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, статтею 125 КУпАП відносно ОСОБА_1 ( постанова серії ББА № 559789 від 29 березня 2024 року ) та наявні відеозаписи до неї, яка була витребувана ухвалою судді від 09 квітня 2024 року.

30 травня 2024 року через систему «Електронний суд» від відповідача ГУНП в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву та заява про поновлення процесуального строку для подання відзиву.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ГУНП в Чернігівській області про поновлення процесуального строку для подання відзиву, повернуто без розгляду відзив на позовну заяву ГУНП в Чернігівській області.

Позивач у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтею 268 КАС України, шляхом доставлення тексту судової повістки в електронному вигляді на номер мобільного телефону позивача, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber»; подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином у порядку, передбаченому статтею 268 КАС України, шляхом доставлення судової повістки до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, про причини неявки його представника суду не повідомив.

Третя особа інспектор ОСОБА_2 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому статтями 124-129, 268 КАС України, шляхом доставлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця його служби, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 29 березня 2024 року інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції Глушко О.П. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №559789, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 та статтею 125 КУпАП.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 29 березня 2024 року, о 06 годині 45 хвилин, у смт. Козелець, вулиця Київська, керував автомобілем «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому була тріщина лобового скла в зоні склоочисника, та при цьому не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив вимоги пунктів 31.1, 2.3 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 та статтею 125 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону передбачено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, стаття 125).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до вимог пункту 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.1 ПДР України визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Статтею 125 КУпАП передбачено, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може закріплювати на однострої, у службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, та також використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я по батькові ( за наявності), дату народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент порушення ( марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис ( якщо такий запис здійснювався), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 ( далі-Інструкція №1395) передбачено, що у разі виявлення порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

З наведених вище норм законодавства можна дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення, зокрема, у випадку здійснення запису порушення, зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини застосовується судами як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сформульованої в пункті 43 рішення у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року ( з відсиланням на пункт 282 рішення у справі «Авшар проти Тереччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом».

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

З оспорюваної постанови вбачається, що 29 березня 2024 року, о 06 годині 45 хвилин у смт. Козелець, вулиця Київська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому була тріщина лобового скла в зоні склоочисника та при цьому не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив вимоги пунктів 31.1, 2.3 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 та статтею 125 КУпАП.

У пункті 7 інспектором зазначено, що до постанови додається: б/к 213038.

Ухвалою судді від 09 квітня 2024 року при відкритті провадження у справі було витребувано в Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, статтею 125 КУпАП відносно ОСОБА_1 (постанова серії ББА №559789 від 29 березня 2024 року) та наявні відеозаписи до неї.

У зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 09 квітня 2024 року в частині витребування справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні 01 травня 2024 року та 15 травня 2024 року було оголошено перерву для отримання витребуваних доказів.

Станом на день ухвалення рішення суду вимоги ухвали від 09 квітня 2024 року Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області не виконано, про неможливість їх виконання суду також не повідомлено.

Водночас, 29 травня 2024 року на електронну адресу суду з назвою електронного листа « ВП №1 (смт Козелець) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області» надійшов відеозапис у вигляді трьох файлах, на якому зафіксовано як 29.03.2024 о 06:49 автомобіль «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупиняється, поліцейський підходить до вказаного автомобіля за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , представляється водію, повідомляє про наявність у водія двох правопорушень (тріщина на лобовому склі автомобіля в зоні дії склоочисників, водій не пристебнутий паском безпеки), пропонує надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. ОСОБА_1 просить надати докази правопорушень. Поліцейський повідомляє, що ведеться відеозйомка згідно зі статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію», пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погоджується. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що він порушив п.31.1 та п. 2.3 (в) ПДР України. Водій наполягає на пред`явленні йому доказів правопорушень, просить перенести розгляд справи за місцем проживання, повідомляє про необхідність скористатися послугами юриста. Поліцейський складає відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 121, статтею 125 КУпАП, оголошує йому зміст постанови, роз`яснює права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, пропонує поставити підпис.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази, надані відповідачем у справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху України та для підтвердження своїх заперечень долучив до матеріалів справи диск із відеозаписом з мобільного телефону, з якого вбачається, що 29.03.2024 о 06:35 водій був зупинений працівниками поліції. На запитання про причину зупинки поліцейський зазначив, що водія зупинено за порушення вимог п. 31.1 та п. 2.3 (в) ПДР України, оскільки під час руху транспортного засобу водій не був пристебнутий ременем безпеки та на лобовому склі автомобіля мається тріщина, що не перешкоджає експлуатації транспортного засобу, але є іншим порушенням. На питання водія про надання йому доказів вчинення ним правопорушень, поліцейський відповів, що ведеться безперервна відеозйомка, на якій зафіксовані зазначені ним порушення, передбачені частиною 5 статті 121 КУпАП, статтею 125 КУпАП. Зважаючи на той факт, що водій нервував, поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння і той погодився, але результат огляду був негативний.

З відеозапису, наданого позивачем, судом не встановлено ні факту наявності тріщини на лобовому склі автомобіля, ні факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом без застосування ременя безпеки, про які зазначено в оспорюваній постанові, оскільки відео знято після зупинки транспортного засобу та на ньому зафіксовано виключно спілкування поліцейського, який зупинив транспортний засіб та водія, який перебував у кабіні транспортного засобу.

На відеозаписі, який надійшов на електронну адресу суду з назвою електронного листа « ВП №1 (смт Козелець) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області» також не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без ременя безпеки та наявність тріщини на лобовому склі автомобіля.

Зважаючи на вимоги частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги, що відповідач не надав доказів, які прямо вказують на вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 КУпАП, статтею 125 КУпАП, та факт даних правопорушень відповідачем не встановлений беззаперечними доказами, тому відсутні підстави для висновку про вчинення позивачем вказаних правопорушень поза обґрунтованим сумнівом.

За вказаних обставин, суд погоджується з доводами позивача про відсутність будь-яких доказів, які б могли підтвердити факт вчинення ним правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 та статтею 125 КУпАП.

Отже, відповідач не виконав свій обов`язок доказування, покладений на нього статтею 77 КАС України.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки відповідач не довів правомірність винесеної постанови, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №559789 від 29 березня 2024 року, винесена стосовно ОСОБА_1 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Глушком О.П. за частиною 5 статті 121 та статтею 125 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, - скасуванню, а провадження у справі -закриттю.

В частині позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною необхідно відмовити, оскільки виходячи із змісту частини 3 статті 286 КАС України місцевий загальний суд як адміністративний при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не наділений іншими повноваженнями, ніж ті, які передбачені у частині 3 статті 286 КАС України.

При цьому суд звертає увагу, що доводи позивача про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не є самостійними підставами для скасування спірної постанови, тому що позивач реалізував своє право на оскарження в суді винесеної стосовно нього постанови, а відтак мав можливість висловити свої заперечення у поданому до суду адміністративному позові.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень частини третьої статті 139 КАС України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 302 гривні 80 копійок.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №559789 від 29 березня 2024 року, винесену стосовно ОСОБА_1 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Глушком Олександром Петровичем за частиною 5 статті 121 та статтею 125 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, , місцезнаходження: Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок №74.

Третя особа інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Глушко Олександр Петрович, місцезнаходження: Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок №13.

Суддя Н. С. Бабич