Справа № 160/8901/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2024 рокуСправа №160/8901/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача ОСОБА_1 згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 11.08.1993 по 13.09.1993, з 07.07.1995 по 30.08.1995, з 26.07.1996 по 22.08.1996, з 01.01.2004 по 31.12.2009 та з 09 травня 2023 року призначити ОСОБА_1 , пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
26.04.2024 за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Справа розглянута судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження судом досліджено докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Відповідно до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , який видано 03.07.2020 року, орган видачі 1237, РНОКПП НОМЕР_1 .
09.05.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування вказаного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачем-2 зазначено наступне:
- дата народження 21.05.1975;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 09.05.2023;
- пенсійний вік, визначений ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - незалежно від віку.
- вік заявника 47 років 11 місяців 08 днів.
- необхідний пільговий стаж роботи працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії становить не менше 25 років;
- страховий стаж особи становить 30 років 29 днів;
- пільговий стаж особи становить 20 років 05 місяць 08 днів (згідно ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 06 років 27 днів, згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 14 років 04 місяці 11 днів);
- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди
- до пільгового стажу зараховано всі періоди;
- працює. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 22.05.2025;
- на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
21 червня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято аналогічне рішення про відмову у призначенні пенсії, в якому зазначено наступне:
- страховий стаж особи становить 53 роки 07 місяців 29 днів;
- пільговий стаж особи становить: на підземних і відкритих гірничих роботах (Постанова №202) 5 років 11 місяців 12 днів; Список №1 24 роки 10 місяців 3 днів;
- за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди;
- Додатковий коментар: до пільгового стажу за Списком №1 зараховано період роботи:
з 01.01.2004 по 31.10.2014 відповідно до інформації по спеціальному стажу в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальноообов`язкового державного соціального страхування;
з 01.11.2014 по 30.04.2019 відповідно до пільгової довідки від 27.06.2022 №04/7-674 та з 10.10.2019 по 31.03.2023 відповідно до пільгової довідки від 09.05.2023 №370, оскільки посади помічника командира загону та заступника командира загону не відповідають Розділу ІІІ «Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом» Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 31.03.1994 №202.
- Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 22.05.2025 (відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»)
- на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
У даному рішення зазначено, що після виконання рішення суду страховий стаж становить 25 років 09 місяців 17 днів, з них пільгових стаж згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список 1) становить 06 років 0 місяців 27 днів (з 01.01.2004 по 31.12.2009 та з 11.10.1994 по 07.11.1994), згідно частини 3 статті 114 становить 19 років 08 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (25 років), а тому в призначенні пенсії відмовлено.
20.02.2024 представник позивача звернулася до пенсійного органу з адвокатським запитом про надання інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , а саме: чи всі періоди роботи/навчання/військової служби зараховані до страхового стажу позивача; які саме періоди зараховані до пільгового стажу позивача згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058; які саме періоди зараховані до пільгового стажу позивача згідно ч.3 ст.114 Закону №1058; чи зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 11.08.1993 по 13.09.1993, 11.10.1994 по 31.12.1994, з 07.07.1995 по 30.08.1995, з 26.07.1996 по 22.08.1996, з 21.08.1997 по 26.07.1999, з 27.12.1999 по 31.10.2014, з 01.11.2014 по 09.10.2019, з 10.10.2019 по 09.05.2023 до пільгового стажу згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вважаючи відмову пенсійного органу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Положеннями частини 1 статті 1 Закону №1788-ХІІ визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Приписами статті 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно із частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Статтею 58 Закону №1058-IV передбачено, що пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Зазначеним нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Постанова № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Суд зазначає, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії саме відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до розділу ІІІ Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом: респіраторники; командири відділень і взводів, їх заступники (помічники).
При цьому, згідно пп.5 розділу 1 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року, особовий склад, який безпосередньо забезпечує здійснення екстрених і невідкладних заходів щодо запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, проведення пошукових і аварійно-рятувальних робіт.
Суд звертає увагу, що постанова Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року та постанова Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року, одночасно регулють віднесення подібних за змістом професій до пільгового стажу, передбаченого ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Так, трудова книжка позивача НОМЕР_3 від 24.07.1996 року, містить наступні записи:
- 11.08.1993 прийнятий учнем прохідника для проходження виробничої практики з повним робочим днем в шахті;
- 13.09.1993 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики;
- 07.07.1995 прийнятий учнем прохідника з повним робочим днем в шахті;
- 30.08.1995 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики;
- 26.07.1996 прийнятий учнем прохідника з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики;
- 22.08.1996 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики.
Таким чином, записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено трудовий стаж позивача як учня прохідника повний робочий день в шахті, що має бути зарахований до пільгового стажу позивача відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058, оскільки посада «прохідник» зазначена як у ст.14 Закону №1788, так і у ч.3 ст.114 Закону №1058.
Суд звертає увагу, що позивач при зверненні до пенсійного органу виявив бажання призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відповідач мав розглядати заяву про призначення пенсії від 09.05.2023 саме в контексті ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та перевіряти періоди роботи позивача саме на відповідність вимогам, передбачених ч.3 ст.114 цього Закону.
Щодо не зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 періоду роботи позивача з 01.01.2004 по 31.12.2009, суд зазначає про таке.
Статтею 8 Закону №1058-IV визначено, що громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Згідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як зазначалося вище, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Стаття 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» визначає порядок та підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Так, за приписами частини 3 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
Судом встановлено, що спірний період з 01.01.2004 по 31.12.2009 зараховано пенсійним органом до пільгового стажу позивача за Списком №1, відповідно до ч.2 ст.114 Закону №1058.
До Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, та Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 включено посади - «респіраторники» і «командири взводів» Гірничорятувальних частин (станцій), наступному Аварійно-рятувальних частин (станцій).
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металурі терміном не менше 25 років.
Оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії саме на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» вказаний Список мав бути використаний відповідачем під час перевірки наявності підстав да призначення позивачу пенсії на підставі ч.3 ст. 114 Закону №1058.
До Списку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, включено «респіраторники» і «командири відділень і взводів, їх заступники (помічники)» гірничорятувальних частин, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом (розділ III).
На відміну від Списку №1 (в контексті п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058) у Списку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, включено не всі «респіраторники» і «командири відділень і взводів, їх заступники (помічники)», а тільки ті, що працюють гірничорятувальних частинах, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодс газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом.
Як вбачається із трудової книжки НОМЕР_3 , позивач працював:
- 27.12.1999 - зарахований на посаду респіраторника оперативного взводу в Оперативний воєнізований гірничо-рятувальний загін міста Донецьк (наказ № 484г від 24.12.1999);
- 01.06.2001 призначений на посаду командира відділення цього взводу;
- 05.06.2002 призначений на посаду командира взводу;
- 01.11.2002 переведений на контрактну форму роботи за цією ж посадою;
- 09.11.2009 переведений на посаду помічника командира загону;
- 31.10.2014 звільнений у зв`язку з переведенням до 10 ВГРЗ.
Відтак, записами трудової книжки підтверджено період роботи позивача з 01.01.2004 по 31.12.2009 на посадах, що визначені у Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 31.03.1994 №202, а тому такий період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача, відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058.
Стосовно позовної вимоги про зобов?язання призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч3 ст.114 Закону №1058 у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону №1058, суд зазначає, що питання призначення, перерахунку та виплати пенсій є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду України.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Водночас, стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Разом з тим, суд наголошує, що суб`єкт владних повноважень не вправі за результатами розгляду заяви чи звернення особи прийняти те саме рішення, яке визнано судом протиправним та скасовано з підстав його необґрунтованості та незаконності.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 01.04.2024 року №9862-3189-0371-8428.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 908,40 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача ОСОБА_1 , що дає право на призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 11.08.1993 по 13.09.1993, з 07.07.1995 по 30.08.1995, з 26.07.1996 по 22.08.1996, з 01.01.2004 по 31.12.2009.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у цій справі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна