Справа № 520/24405/23
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача, подану у порядку ст.383 КАС України, по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 520/24405/23 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у неї декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації, з урахуванням висновків суду. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 520/24405/23 залишено без змін.

До суду від представника позивача надійшла заява в порядку статті 383 КАС України, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, вчинені при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі № 520/24405/23 в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 520/24405/23 та розгляду звернення ОСОБА_1 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Заява мотивована тим, що відповідач розглянув заяву позивача та повторно відмовив у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства. Позивач вважає, що повторне вчинення протиправних дій відповідачем прямо вказує на умисне необґрунтоване ухилення від виконання висновків суду, що є прямим грубим порушенням його суб`єктивних прав та законних інтересів.

Відповідач надав письмові заперечення щодо поданої представником позивача заяви в порядку статті 383 КАС України, в яких просив відмовити у задоволенні заявленої заяви. Зазначив, що у зв`язку із тим, що вказане судове рішення було виконане останнім в тому обсязі, в якому було вказано, а саме повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо прийому у неї декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації, з урахуванням висновків суду, за наслідком чого прийнято рішення про відмову у прийнятті декларації.

Відповідно до положень частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. За таких обставин, зважаючи на збільшену тривалість повітряних тривог на території міста Харкова з 10.05.2024, відповідно до Офіційної карти повітряних тривог України, з метою не затягування строків розгляду справи та з метою збереження життя та здоров`я учасників процесу під час воєнного стану, суд вважає доцільним розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення заяви щодо визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення, з наступних підстав.

Так, судом при дослідженні поданої заяви та заперечень, встановлено, що виконуючи постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 ГУ ДМС в Харківській області повторно відмовило позивачеві у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства. Вказана відмова оформлена листом №6301.7-6791/63.3-23 від 19.04.2024, в якій, зокрема, зазначено, що відповідно до довідки, виданої 07.10.2022 посольством Російської Федерації в Республіці Молдова, позивач зверталась із заявою про вихід з громадянства РФ, проте за інформацією цієї дипломатичної установи (лист посольства РФ в Республіці Молдова від 22.11.2022) заява про вихід з громадянства РФ на той час не могла бути задоволена у зв`язку з відсутністю у позивача посвідки на проживання у Республіці Молдова. На звернення ОСОБА_2 до приймальні МЗС РФ надано лише роз`яснення від 11.07.2023 щодо порядку виходу з громадянства РФ. Таким чином, у позивача відсутні підстави для подання декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства РФ.

При цьому, з мотивувальної частини постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 вбачається, що зобов`язуючи відповідача повторно розглянути питання щодо прийняття/повернення ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства Російської Федерації, суд виходив з того, що відповідач не розглянув по суті звернення позивача, не надав жодної оцінки підставам подачі ним саме декларації та зобов`язав подати документ, неможливість отримання якого по суті і стало підставою для подачі такої декларації.

Судом апеляційної інстанції констатовано, що позивач мав повне право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства РФ наразі не є можливим.

Однак, ГУ ДМС в Харківській області такі висновки суду до уваги не взяті та при повторному розгляді заяви позивача відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з підстав, яким вже була надана оцінка судом апеляційної інстанції.

Отже, зазначене свідчить про невиконання відповідачем постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024.

Пунктом 6 частини 1 статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом випадку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Шмалько проти України від 20 липня 2004 року вказав, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи наведене, виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням та висновки, які зроблені судом при розгляді справи.

При цьому, чекаючи на виконання рішення суду відповідачем, позивач мав легітимні очікування розраховувати на те, що декларація про відмову від іноземного громадянства буде прийнята на підставі чинного законодавства та з обов`язковим врахуванням вже встановлених судом фактів та обставин, правовідносини щодо яких вже були предметом спору.

У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 р. у справі ОСОБА_3 проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), N 2132/02, п. п. 24-27, від 13.06.2006, п. п. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" N 11944/05 від 12.05.2011).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), N 29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), N 1811/06, від 19.02.2009).

Так, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Суд вважає, що відповідачем, під час виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 в частині повторного розгляду заяви позивача про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, відмовлено з підстав, яким уже надана оцінка суду, а саме проігноровано констатований судом факт що позивач мала повне право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки судом встановлено обставини неможливості отримання ОСОБА_1 документа про припинення громадянства РФ. А тому заява представника позивача, подана у порядку ст. 383 КАС України, підлягає задоволенню.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Другого апеляційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 28.03.2024 по справі №520/7765/22.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 248, 249, 256, 370, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача, подану в порядку ст.383 КАС України, по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, вчинені при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі № 520/24405/23 в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 520/24405/23 та розгляду звернення ОСОБА_1 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Про вжиті заходи повідомити Харківській окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Ольга ГОРШКОВА