Справа № 160/2289/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 травня 2024 рокуСправа №160/2289/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/2289/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправним, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправним, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком з урахуванням довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд» ().

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, а саме за період з 01.12.1990 по 30.11.1995 відповідно до довідок від 18.12.2021 № 4 за період роботи з січня 1980 року по грудень 1984 року, від 18.12.2021 № 3 за період роботи з січня 1985 року по грудень 1989 року, від 18.12.2021 № 2 за період роботи з січня 1990 року по грудень 1994 року, від 15.01.2022 №4 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, від 15.01.2022 №5 за період роботи з жовтня 1994 року по липень 1996 року, виданих ТОВ «Дніпровськпромбуд» () з врахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 908 грн. 40 коп.

До суду надійшла зава ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якому позивач просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №160/2289/24, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 фактично понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 130,00 грн.

Заяву позивача обґрунтовано тим, що позивачем ОСОБА_1 у даній адміністративній справі було понесено судові витрати у розмірі 10 130,00 грн (десять тисяч сто тридцять гривень 00 копійок), які становлять витрати на професійну правничу допомогу. Понесені витрати на підготовку та подачу адвокатського запиту до Відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області (п. 1 таблиці), підготовку та подачу адвокатського запиту до ТОВ «Дніпровськпромбуд» (п. 2 таблиці), підготовку та подачу заяви до Відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області (п. 3 таблиці) та підготовку та подачу адвокатського запиту до Відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області (п. 4 таблиці) стосуються збору адвокатом доказів, пов`язаних із підготовкою позовної заяви у даній справі до суду, тому вони безпосередньо пов`язані із цією адміністративною справою та підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Адвокатським Бюро повністю виконано свої договірні зобов`язання, передбачені договором про надання правової допомоги, виконано всі доручення Клієнта у даній справі, у зв`язку з чим сторонами було складено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, понесені позивачкою судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 130,00 грн є підтвердженими належними доказами, які додані до цієї заяви, а тому підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 у повному обсязі.

29.05.2024 року до суду надійшли заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в яких відповідач зазначає, що справа № 160/2289/24 належить до справ, щодо яких на момент звернення позивача до суду сформовано достатньо сталу практику їх розгляду, а тому, сума витрат 10130,00 грн., яку просить стягнути позивач, є завищеною та неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу. Просить в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За викладених обставин, враховуючи, що судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року у справі №160/2289/24 ухвалено судом у складі головуючого судді Луніної О.С. в порядку спрощеного позовного провадження, тому суд розглядає заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд встановив наступне.

Стосовно пропуску позивачем строку на подачу доказів, що підтверджують конкретний розмір судових витрат.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року у справі №160/2289/24 прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, що унеможливлює своєчасну обізнаність учасників процесу про дату ухвалення судового рішення.

Водночас, адвокатом позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення 15.05.2024 року, тобто суд вважає, що позивачем не пропущено строк на подання відповідних доказів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До матеріалів справи представником позивача додано:

- копію Договору № 255 про надання правової допомоги від 28.03.2023 року;

- копію Додаткової угоди № 1 від 30.09.2023 року до Договору про надання правової допомоги № 255 від 28.03.2023 року;

- копію Додаткової угоди № 2 від 30.12.2023 року до Договору про надання правової допомоги № 255 від 28.03.2023 року;

- копію рахунку № 1 від 31.03.2023 на суму 850 грн за підготовку та подання адвокатського запиту до Відділу перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області;

- копію рахунку № 2 від 23.10.2023 на суму 980 грн за підготовку та подання адвокатського запиту до ТОВ «Дніпровськпромбуд» та на суму 950 грн за підготовку та подачу заяви до Відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області;

- копію рахунку № 2 від 10.05.2023 року на суму 850 грн про підготовку та подачу адвокатського запиту до Відділу перерахунку пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області;

- копію рахунку № 1 від 12.01.2024 року на суму 5711,21 грн за подання позовної заяви та сплату судового збору;

- копію рахунку № 2 від 11.03.2024 року на суму 2000 грн за підготовку та подачу відзиву;

- копії актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 32 від 30.04.2023, № 112 від 31.10.2023, № 41 від 29.05.2023, № 5 від 22.01.2024. № 33 від 15.03.2024;

- виписки з рахунку про зарахування коштів від ОСОБА_1 : 04.04.2023 850грн; 31.102023 1930 грн; 10.05.2023 850 грн; 16.01.2024 5711,21 грн; 14.03.2024 2000 грн.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права

Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в рахунках на оплату, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.

Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

28.03.2023 року між позивачем та Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» було укладено Договір № 255 про надання правової допомоги.

Згідно пункту 5.1 умов договору, гонорар Адвокатського бюро за цим Договором встановлюється у твердій грошовій формі, у національній валюті та визначається па підставі виставлених Адвокатським бюро рахунків та складених актів наданих послуг в залежності від обсягу доручення.

Відповідно до рахунків, Адвокатським бюро позивачу було надано наступні послуги:

рахунок № 1 від 31.03.2023 на суму 850 грн за підготовку та подання адвокатського запиту до Відділу перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області;

рахунок № 2 від 23.10.2023 на суму 980 грн за підготовку та подання адвокатського запиту до ТОВ «Дніпровськпромбуд» та на суму 950 грн за підготовку та подачу заяви до Відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області;

рахунку № 2 від 10.05.2023 року на суму 850 грн про підготовку та подачу адвокатського запиту до Відділу перерахунку пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Дніпропетровські області;

- копію рахунку № 1 від 12.01.2024 року на суму 5711,21 грн за подання позовної заяви та сплату судового збору;

- копію рахунку № 2 від 11.03.2024 року на суму 2000 грн за підготовку та подачу відзиву

Згідно з копіями актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 32 від 30.04.2023 надано послуги на суму 850 грн, № 112 від 31.10.2023 надано послуги на суму 1930 грн, № 41 від 29.05.2023 надано послуги на суму 850 грн, № 5 від 22.01.2024 надано послуги на суму 5711,21 грн, № 33 від 15.03.2024 надано послуги на суму 2000 грн.

Згідно виписки з рахунку про зарахування коштів, від ОСОБА_1 . На рахунок Адвокатського бюро надійшли кошти: 04.04.2023 850грн; 31.102023 1930 грн; 10.05.2023 850 грн; 16.01.2024 5711,21 грн; 14.03.2024 2000 грн

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Розглянувши подані позивачем документи, судом встановлено, що вони в сукупності не містять обґрунтованої та об`єктивної суми витрат на правову допомогу, які були вчинені адвокатом, як такі, що неминуче мали бути вчинені адвокатом для відновлення прав клієнта, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що справа № 160/2289/24 відноситься до справ незначної складності, практика судів, в тому числі й Верховного Суду, щодо розгляду такого виду спорів має усталену практику та не потребує такої кількості годин на підготовку позовної заяви, яка визначена у договорі про надання правничої допомоги. Крім того, надання запитів та адвокатських запитів до будь-яких органів з метою встановлення обставин та підстав для звернення до суду за захистом прав свого клієнта, є складовими підготовки позовної заяви, не підлягають окремій оплаті та свідчать про безпідставне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг та штучне завищення витрат на правову допомогу.

Також, суд зазначає, що розмір заявлених до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним з вимогами, які заявлені у позовній заяві

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Також, суд враховує, що в даному випадку, позовну заяву задоволено частково, а за приписами ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 3000,00 гривень за складання позовної заяви та відповіді на відзив.

Вказана сума у розмірі 3000,00 грн є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі, зважаючи на її результат.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/2289/24 у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/2289/24 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі №160/2289/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправним, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 295, 297 КАС України.

Суддя О.С. Луніна