Справа № 620/2579/23
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 травня 2024 року Чернігів Справа № 620/2579/23
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
судді Баргаміної Н.М.,
при секретарі Кондратенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання судового рішення та заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у строк 30 днів з дати ухвали суду подати звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 620/2579/23.
Свою заяву мотивує тим, що пенсійний орган всупереч рішення суду продовжує нараховувати позивачу пенсію з обмеженням її максимальним розміром.
На адресу суду надійшли звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання судового рішення та заява ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
18.04.2024 у зв`язку з проведенням повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Чернігівського окружного адміністративного суду матеріали заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та подання звіту у справі № 620/2579/23 передано на розгляд судді Баргаміної Н.М.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, від позивача та представника відповідача надійшли заява про розгляд справи без його участі, що згідно вимог частини третьої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України не є перешкодою для розгляду заяви.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 620/2579/23 позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення виплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01.02.2020 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 у справі № 620/3860/22 з обмеженням її максимального розміру; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.02.2020 виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 05.09.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та подання звіту було задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати у місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 620/2579/23.

На адресу суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання судового рішення, до якого було долучено перерахунки пенсії позивача.

Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту, накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Так, судом встановлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 620/2579/23 відповідачем з 01.02.2020 проведено позивачу перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, зокрема, з підсумок пенсії (з надбавками) складає 22130,63 грн.

Однак, з 01.02.2021 розмір пенсії складає 23884,06 грн, проте виплата пенсії здійснюється з обмеженням максимальним розміром 22130,63 грн, з 01.02.2022 розмір пенсії складає 27227,83 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 22130,63 грн), з 01.03.2023 розмір пенсії складає 28727,83 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 22130,63 грн), з 01.07.2023 розмір пенсії складає 28727,83 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 22130,63 грн) ( т.1 а.с. 210-211, 223).

Вказане призвело до неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 620/2579/23 та, як наслідок, порушення відповідачем норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно висновків Верховного Суду, сформульованих у межах справи № 361/2109/17, за своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що якщо під час судового розгляду питання про накладення штрафу буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу. Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк або не вчинення дій, спрямованих на виконання рішення.

При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.02.2022 (справа № 420/177/20), переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.10.2018 у справі № 704/1547/17 та від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

З огляду на викладене, із врахуванням часткового виконання відповідачем судового рішення, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення нового строку для надання звіту про виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 620/2579/23 до 30.06.2024.

Разом з тим, зважаючи на те, що відповідачем було здійснено частково конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а також надано до суду актуальні докази вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для накладення на керівника пенсійного органу штрафу.

Керуючись статтями 241-242, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити .

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 620/2579/23 до 30.06.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.05.2024.

Суддя Наталія БАРГАМІНА