Справа № 480/4079/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2024 року Справа № 480/4079/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/4079/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови, і просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №73506439 від 07.05.2024, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Давидком І.І.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державний виконавець, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі лише отриманої від боржника копії поштової квитанції з описом вкладення, яка не містила інформації щодо змісту відправлення, не мав належних та достатніх доказів на підтвердження фактичного виконання рішення суду у справі №480/6600/22.
Відтак, позивач вважає, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником не було виконано рішення суду в повному обсязі, а державним виконавцем не вчинено всіх необхідних дій, направлених на його виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 21.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення її недоліків, які позивачем, в установлений строк, було усунуто.
Ухвалою суду від 24.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/4079/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови. Залучено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якості співвідповідача. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України.
Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надано відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження (а.с.39-63).
Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП №72506439 з примусового виконання виконавчого листа №480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн по виконавчому листу №480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 .
Також зазначає, що 25.04.2024 державним виконавцем, на підставі ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" , направлено вимогу до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області щодо надання належної якості (чіткі) та належним чином завірені копії поштових документів, що підтверджують виконання рішення суду по справі №480/6600/22.
03.05.2024 державному виконавцю, засобами телефонного зв`язку направлено належним чином оформлені якісні копії документів щодо фактичного виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, 07.05.2024 державним виконавцем відділу , на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відтак, з огляду на те, що державний виконавець не може здійснювати заходи примусового виконання судового рішення в інший спосіб, ніж визначений безпосередньо самим судовим рішенням та Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням надання боржником доказів виконанання рішення суду, на переконання представника, прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.
У відповіді на відзив позивач, заперечуючи проти доводів відповідача, підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема, ОСОБА_1 наголошує, що державним виконавцем у спірних правовідносинах не було вжито всіх можливих та необхідних заходів щодо виконання судового рішення та не було правових підстав для закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.64-66).
Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради надано суду заяву по справі, в якій проти задоволення позовних вимог заперечує. До вказаної заявитретьою особою також додано копію платіжного доручення № 3791 від 27.09.2021 про перерахування суми 6800,00 грн. на виконання рішення суду від 01.02.2021 № 480/3969/20 та копію листа про направлення вказаного документу на адресу ОСОБА_1 (а.с.69-72).
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Від позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до норм ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Тому суд вважає можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності представників сторін.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень та системи "Діловодство спеціалізованого суду" постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №480/6600/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 по справі №480/6600/22 - скасоване. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн по виконавчому листу №480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 . В іншій частині позову - відмовлено.
26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 (а.с.31).
24.10.2023 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду прийнято рішення: "виправити описку в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 480/6600/22, правильно зазначивши в абзаці 4 резолютивної частини цієї постанови номер виконавчого листа, а саме: "№ 480/3969/20", замість помилково вказаного - "№ 480/3969/21".
Постановою головного державного виконавця від 11.08.2023 відкрито виконавче провадження ВП № 72506439 щодо виконання виконавчого листа № 480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом (а.с. 60).
21.08.2023 на адресу Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради відповідачем направлена вимога щодо надання інформації про стан виконання рішення суду у справі № 480/6600/22 (а.с. 58 зворотній бік).
У зв`язку з невиконанням рішення суду головним державним виконавцем 25.08.2023 на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про накладення на боржника штрафу на користь держави в розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів (зв. бік а.с.44).
З матеріалів справи судом також встановлено, що листом Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради від 15.01.2024 № 09-08/173 (зареєстр. 05.02.2024 № 942/06.119) було повідомлено відповідача про виконання боржником постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №480/6600/22 щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн. по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 . У додатках до вказаного листа зазначено копію поштових документів, що підтверджують фактичне виконання рішення суду на 1 арк (а.с. 51).
25.03.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 72506439 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (зв. бік а.с. 50).
Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання протиправним та скасування постанови задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2024 ВП № 72506439 (а.с.18-22).

На підставі вищевикладеного, державним виконавцем 25.04.2024 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2024 ВП № 72506439 (а.с.50).

25.04.2024 державним виконавцем, на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено вимогу до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради щодо надання належної якості (чіткі)та належном чином завірені копії поштових документів, що підтверджують виконання рішення суду по справі №480/6600/22 від 26.07.2023 (а.с.46 зв. бік).

03.05.2024 державному виконавцю направлено засобами телефонного зв`язку належним чином оформлені якісні копії документів щодо фаткичного виконання рішення суду по справі №480/6600/22 (а.с. 45 зв. бік, 46).

07.05.2024 державним виконавцем Відділу, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.45).

Не погодившись із постановою про закінчення виконавчого провадження №73506439 від 07.05.2024, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із статтею 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

ВЗа приписами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною другою статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої статті 13 Закону № 1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом частини третьої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження зокрема має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина шоста статті 26 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 19 цього Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (частина п`ята статті 19 Закону).

За змістом частини першої статті 63 Закону № 1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VІІІ, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначає відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно із частиною першою статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону).

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що державний виконавець, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Основного Закону, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення. Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження мають передувати певні дії відносно боржника, послідовність яких визначена Законом № 1404-VІІІ. Лише після здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець має можливість винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи судом встановлено, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП № 72506439 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн. по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 .

24.10.2023 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду прийнято рішення: "виправити описку в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 480/6600/22, правильно зазначивши в абзаці 4 резолютивної частини цієї постанови номер виконавчого листа, а саме: "№ 480/3969/20", замість помилково вказаного - "№ 480/3969/21".

Відтак, для висновку державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ (виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) є отримання доказів направлення Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради на адресу ОСОБА_1 платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн по виконавчому листу №480/3969/20 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 .

У контексті наведеного суд враховує, що абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів, розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку, проте він не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Отже, з урахуванням вище викладеного, належним доказом направлення платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн. на адресу ОСОБА_1 є копія поштової квитанції з описом вкладення, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу.

Так, у матеріалах виконавчого провадження № 72506439, наданого відповідачем до суду, містяться належним чином оформлені якісні копії документів щодо фактичного виконання рішення суду у справі № 480/6600/22, надані Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради, на вимогу державного виконавця від 25.04.2024, а саме: копії поштової квитанції (а.с.46) з описом вкладення (а.с.45 зв. бік).

Згідно опису вкаладення на адресу ОСОБА_1 були направлені лист про направлення платіжного доручення №3791 від 27.09.2021 та платіжне доручення №3791 від 27.09.2021 на виконання рішення суду від 01.02.2021 №480/3969/20 про перерахування ОСОБА_1 суми 6800 грн.

Вказані документи були надані суду третьою особою і містяться в матеріалах справи (а.с.72).

Відтак, на переконання суду, державний виконавець, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі отриманої від Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради якісної копії поштової квитанції з описом вкладення, яка містить інформацію щодо змісту відправлення, правомірно, на підставі належних та достатніх доказів на підтвердження фактичного виконання рішення суду у справі № 480/6600/22, виніс оскаржувану у даній справі постанову про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем у спірних правовідносинах було вжито всіх можливих та необхідних заходів щодо виконання судового рішення та за наявності правових підстав для закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено спірну постанову.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.05.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №72506439 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом, прийнята на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є законною та не підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька