Справа № 160/32112/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивач 06.12.2023 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови йому у зарахуванні в подвійному розмірі періоду роботи з 19.02.2019 р. по 31.12.2022 р.;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням при її обчисленні періодів роботи з 19.02.2019 р. по 31.12.2022 р. у подвійному розмірі, з дати призначення пенсії, а саме з 20.04.2023 р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не зарахував періоди роботи з 19.02.2019 р. по 31.12.2022 р. в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач протиправно зазначив, що після набрання чинності з 01.01.2004 року Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи в зазначених відделеннях тільки для визначення права на пенсію на пільгових умовах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
08 листопада 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, в якомузазначає, що відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно правових актів може поширюватися на ці відносини, лише у випадках передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, після набрання чинності Законом № 1058, тобто з 1 січня 2004 року, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи в зазначених відділеннях тільки для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не передбачено обчислення стажу для розрахунку пенсії у подвійному розмірі для даної категорії осіб. Враховуючи вищезазначене, період роботи позивача з 19.02.2019 по 31.12.2022 зараховано в подвійному розмірі при визначенні права на пенсію.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримую пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до трудової книжки Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 19.02.2019 року по 31.12.2022 р. працював у Дніпровській філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» на посаді молодшої медичної сестри.
Проте, позивач вважає протиправним те, що для визначення коефіцієнту страхового стажу періоду роботи з 19.02.2019 по 31.12.2022р. зараховано в одинарному розмірі.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV), який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.
Статтею 60 Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III "Про захист населення від інфекційних хвороб" інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.
Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).
Пунктом 1 цього Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як встановлено з трудової книжки позивача, з 19.02.2019 року по 31.12.2022 р. він працював у Дніпровській філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» на посаді молодшої медичної сестри.
Що стосується посилань відповідача на те, що пільговий стаж позивача за період після 01 січня 2004 року не підлягає врахуванню в подвійному розмірі з підстав набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то суд зазначає наступне.
За змістом п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.
Згідно з п. 3 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.
Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Вимогами п. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Крім того, редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час.
При цьому, стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує ст. 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.
Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права за вислугою років.
Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як встановлено з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.11.2023р. період роботи позивача з 19.02.2019 по 31.12.2022р. зараховано в подвійному розмірі для визначення права на пенсію. Загальний страховий стаж для розрахунку пенсії (зарахований по 31.03.2023р.) складає 28 років 03 місяці 19 днів.
При цьому, відповідач у відзиві зазначає, що Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не передбачено обчислення стажу для розрахунку пенсії у подвійному розмірі для даної категорії осіб. Враховуючи вищезазначене, період роботи позивача з 19.02.2019 по 31.12.2022 зараховано в подвійному розмірі при визначенні права на пенсію.
Тобто, для обчислення коефіцієнту стажу, стаж позивача з 19.02.2019 по 31.12.2022 не враховано у подвійному розмірі.
Отже відповідач зарахував стаж позивача у подвійному розмірі лише для мети визначення права на пенсію.
Проте, для обчислення стажу для розрахунку пенсії, зокрема визначення індивідуального коефіцієнту, відповідач не застосував обчислення вказаного стажу у подвійному розмірі.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що спірний період роботи позивача повинен бути зарахований до стажу роботи у подвійному розмірі, відповідно до приписів статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в тому числі для мети обчислення стажу для розрахунку пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 858,88 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 у періоди його роботи з 19.02.2019 р. по 31.12.2022 р. у подвійному розмірі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити розрахунок стажу з якого обрахована пенсія ОСОБА_1 у подвійному розмірі з 19.02.2019 р. по 31.12.2022 р. та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням такого стажу з моменту її призначення, а саме, з 20.04.2023.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко