Справа № 464/8824/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 464/8824/23 пров. № А/857/7377/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті,

на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 05 березня 2024 року (суддя Мичка Б.Р., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 05.03.2024),

в адміністративній справі №464/8824/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті,

про скасування постанови та закриття провадження у справі,

встановив:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив: 1) скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015432 від 01.12.2023; 2) закрити справу про адміністративне правопорушення; 3) стягнути на користь позивача понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позову заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 05.03.2024 позов задоволено повністю. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00015432 від 01.12.2023, а справу про адміністративне правопорушення - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 536,80 гривень на користь позивача.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою КМУ від 24.02.2016 №163, на підтвердження чого суду першої інстанції було надано сертифікати щодо справності вимірювального засобу. Посадові особи Укртрансбезпеки не проводять габаритно-вагових вимірювань транспортного засобу, а лише розглядають інформаційний файл сформований системою фіксації адміністративних правопорушень, в якому містяться вся сукупність інформації (в т.ч. щодо поосьового навантаження транспортного засобу) щодо зафіксованої події, зібрана пунктом автоматичної фіксації у відповідності до чинного законодавства. Вважає апелянт хибними висновки суду першої інстанції про ненадання свідоцтв про повірку вимірюючого обладнання. Вважає скаржник помилковими висновки суду першої інстанції про неправильно зафіксовану кількість вісей транспортного засобу, оскільки зафіксовано 5 вісей разом у тягача та причіпа. Додатково зазначає скаржник, що доводи позивача про переміщення рідкого вантажу у зв`язку з особливостями ділянки дороги, на якій встановлено пункт автоматичної фіксації, є безпідставними, оскільки Порядком №1174 визначені вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду та постановити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому заперечує щодо змісту і вимог апеляційної скарги відповідача. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Суд встановив такі фактичні обставини справи.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 власником транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN TGS 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_2 , є АТ «Львівський хімічний завод».

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.05.2023 керівником акціонерного товариства «Львівський хімічний завод», ідентифікаційний код 05761873, є позивач ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу н/причіпу-цистерни небез-Е ПП AUREPA GSA21, реєстраційний номер НОМЕР_4 , повною масою 32000 кг, масою без навантаження НОМЕР_5 , є ТзОВ «Укртехгаз ЛХЗ», який надав даний ТЗ в оренду АТ «Львівський хімічний завод» згідно договору оренди № 506 від 27.11.2023р..

Відповідно до товарно-транспортної накладної № Р1647 від 30.11.2023, АТ «Львівський хімічний завод» здійснювало поставку партії діоксиду вуглецю скрапленого (рідкого) своєму покупцю ПрАТ «Миргородський завод мінеральних вод» з м. Львів в м. Миргород.

Перевезення небезпечного вантажу діоксиду вуглецю рідкого здійснювався автопоїздом АТ «Львівський хімічний завод», керівником якого є ОСОБА_1 , який складався з сідлового тягача марки MAN модель TGS 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 (власником є АТ «Львівський хімічний завод») та напівпричіпа-цистерни марки ПП модель AUREPA GSA21 реєстраційний номер НОМЕР_4 (власником є ТзОВ «Укртехгаз ЛХЗ», який надав даний ТЗ в оренду АТ «Львівський хімічний завод» згідно договору оренди № 506 від 27.11.2023р.), під керуванням водія ОСОБА_2 .

01 грудня 2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015432, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень (а.с. 15, 188 т.1).

Відповідно до вказаної постанови головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Ірина Володимирівна, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 1.1., керуючись статями 14і, 229, 279-5 279-8 і 284 КУпАП, установила, що 30.11.2023 о 18 год. 05 хв., за адресою М-06, км 24+100, Київська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.440 д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5. ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 14,6% (3,066 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3м або менше, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132№ КУпАП.

Згідно копії конверту з повідомленням про вручення та з інформації, розміщеної на звороті оскаржуваної постанови, постанова серії АА №00015432 була направлена відповідачем на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення №210 05.12.2023. Відповідно до поштового трекінгу перевірки статусу відстеження вказана постанова отримана позивачем особисто 11.12.2023.

Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою. При розгляді справи не були доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є протиправність постанови, винесеної посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України Про автомобільний транспорт (далі Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до ст.5 Закону №2344-ІІІ, серед основних завдань державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту визначено створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно із ч.12 ст.6 Закону №2344-ІІІ, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини другої статті 29 Закону України Про дорожній рух, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Згідно з пунктом 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Статтею 132-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, частиною другою якої встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно з положенням ч.1 ст.279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174).

Відповідно до пунктів 2, 16 Порядку №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи ( п.2 Порядку №1174).

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Згідно з пунктом 12 Порядку №1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1174, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Пунктом 14 Порядку №1174 передбачено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Пункт 15 Порядку № 1174 встановлює, що метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Вимоги до змісту постанови встановлені статтею 283 КУпАП, згідно якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Колегія суддів встановила, що спірна постанова відповідача не відповідає наведеним вище нормам.

Відповідач надав суду першої інстанції копію постанови АА №00015432 від 01.12.2023, копію картки ГВК до постанови АА №00015432 від 01.12.2023 та скріншот робочого місця інспектора до постанови АА №00015432 від 01.12.2023.

З даних документів видно, що 30.11.2023 о 18 год. 05 хв., за адресою М-06, км 24+100, Київська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.440 д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Тобто, було зафіксовано саме транспортний засіб MAN TGS 18.440 д.н.з НОМЕР_2 . В оскаржуваній постанові зазначено про фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт: спарені колеса - 2 вісь; відстані між вісями 1-2: 3610 мм, 2-3: 4210 мм, 3-4: 1230 мм, 4-5: 1230 мм; навантаження на вісь 1 - 7600 кг, 2- 9650 кг, 3 - 9450 кг, 4 - 9400 кг, 5 - 9800 кг, загальна маса - 45900 кг.

Позивач долучив до позовної заяви копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_2 . У даному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що транспортний засіб марка MAN модель TGS 18.440, спеціалізований вантажний сідловий тягач, вантажність 6,75 тон, має 2 вісі.

В оскаржуваній постанові відповідачем не зафіксовано причіп, його марку, модель, державний номерний знак, його габарити.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що відповідачем не були враховані усі технічні характеристики транспортного засобу та напівпричепу, а також не зазначено номерний знак напівпричепу, не враховано при розрахунках, що напівпричіп має строєні осі та у постанові не зазначено на яку саме вісь було перенавантаження. Крім того, сідловий тягач марки MAN модель TGS 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_2 має дві осі, проте у оскаржуваній постанові зазначено про п`ять. Тобто, метадані не містять усієї інформації, що визначена п. 15. Порядку № 1174.

Оскаржувана постанова містить посилання на фото як на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Однак, з вказаного фото неможливо встановити габарити автомобіля, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількості коліс) на вісі.

Судовим розглядом також встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, за результатами якого 30.11.2023 року була винесена оскаржувана постанова, був здійснений в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM 1,1 у динамічному режимі (зважування у русі) без зупинки транспортного засобу.

Разом з тим встановлено, 30 листопада 2023 року AT «Львівський хімічний завод» здійснювало поставку партії діоксиду вуглецю скрапленого (рідкого) покупцю - ПрАТ «Миргородський завод мінеральних вод» з м. Львів в м. Миргород (ТТН № Р1647 від 30.11.2023).

Перевезення небезпечного вантажу - діоксиду вуглецю рідкого - здійснювався автопоїздом позивача, який складається з сідлового тягача марки MAN модель TGS 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_6 (власником є AT «Львівський хімічний завод») та напівпричіпа-цистерни марки ПП модель AUREPA GSA21 реєстраційний номер НОМЕР_4 (власником є ТзОВ «Укртехгаз ЛХЗ», який надав даний ТЗ в оренду AT «Львівський хімічний завод» згідно договору оренди № 506 від 27.11.2023р.), що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію ТЗ під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3.1. витягу з Технічних умов ДСТУ 4817:2007 «Діоксид вуглецю газоподібний та скраплений» скраплений діоксид вуглецю це діоксид вуглецю, який існує у вигляді безбарвної рідини за умов низької температури і підвищеного тиску.

Згідно п. 9.4 даних ТУ ДСТУ 4817:2007, низькотемпературний діоксид вуглецю перевозять у транспортних ізотермічних цистернах згідно ГОСТ 19662. Цистерни ємністю до 3 м.куб транспортують автомобільним транспортом у кузові або на автопричепі чи залізничним транспортом на платформах. Цистерни більшої ємності монтують на напівпричепі і транспортують автотягачем.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було враховано тип вантажу, що перевозився зазначеним транспортним засобом, а саме діоксид вуглецю, який за своїми характеристиками є таким, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Станом на даний час спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не затверджено методики, яка б встановлювала порядок зважування транспортних засобів з рідким (наливним) вантажем.

На офіційному сайті Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України за адресою в мережі Інтернет http://www.asmap.org.ua/index1.php?idt=63138 розміщена методика виконання вимірювань «Метрологія. Параметри вагові транспортних засобів. Методика виконання вимірювань. МВВ № 1-337-03.07.08», яка була розроблена колишнім ДП «СМАП» та яка використовувалась співробітниками цього підприємства при зважуванні транспортних засобів.

Дана Методика затверджена та введена в дію наказом по Державному підприємству „Служба міжнародних автомобільних перевезень (ДП „СМАП) Міністерства транспорту та зв`язку України від 03.07.2008р. №337, та встановлює методику виконання вимірювань вагових параметрів транспортних засобів при здійсненні контролю вагових параметрів ТЗ, а, саме, маси кожної навантаженої осі і загальної маси ТЗ, на пунктах вагового контролю на державному кордоні України та інших об`єктах ДП „СМАП. Ця методика розроблена відповідно до вимог ГОСТ 8.010-99.

Згідно розділу 11 даної методики вагові параметри ТЗ, що перевозять наливні вантажі (у автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах цистернах, напівпричепах-цистернах) визначаються виключно у статичному режимі.

При зважуванні транспортного засобу слід враховувати властивості вантажу, який перевозиться, у даному випадку діоксид вуглецю (скраплений), який є рідким наливним вантажем, що постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху. Відтак, проведення зважування у русі без дотримання часу, необхідного для врівноваження рідкого вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу та причепа, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача та причепа при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх фізичних властивостей, дійсно легко деформується під дією мінімальних сил.

Проте, зважування транспортного засобу позивача здійснювалось без урахування властивостей рідкого наливного вантажу.

Суд звертає увагу, що під час руху автомобіля вага наливного вантажу постійно перерозподіляється, тобто не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що призводить до зміни розподілу навантажень на вісі транспортного засобу в русі, та в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Суд враховує, що зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача і причепа на платформу ваг без дотримання часу, необхідного для врівноваження рідкого вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на транспортний засіб та причіп. Адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача та причепа при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил.

Вказані обставини відповідачем не спростовані, що дозволяє дійти висновку, що при здійсненні зважування транспортного засобу з рідким вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійсненні посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання, здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним рідким вантажем.

Згідно з частин 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем не представлено суду беззаперечні докази в підтвердження обставин, викладених в оскарженій постанові по справі про адміністративне правопорушення.

За встановленого та наведеного правового регулювання спірних правовідносин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Тому оскаржувана постанова відповідача не може вважатися обґрунтованою, прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а відтак підлягає скасуванню, що не спростовано доводами апеляційної скарги відповідача.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 05 березня 2024 року в адміністративній справі №464/8824/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови та закриття провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 30.05.2024 року