Справа № 335/4124/22(2-а/335/91/2022 )
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2024 року м. Дніпросправа № 335/4124/22(2-а/335/91/2022 )

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Запорізької міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2022 року (суддя Гашук К.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, в якому просила: скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 05.07.2022 № 253 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2022 року позов задоволено, а саме суд:

Скасував постанову від 05 липня 2022 року № 253, винесену адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Виконавчого комітету Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору розміром 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Зазначає, що оскаржуваним рішенням суд задовольнив позов пред`явлений до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 253 від 05.07.2022, яка винесена Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради. При цьому судом проігноровані обґрунтування представника відповідача, щодо не можливості розгляду справи без участі Адмінкомісії.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 173 КАС України, під час підготовки справи до судового розгляду, суд, зокрема, визначає склад учасників судового процесу. Тобто на стадії підготовки справи до слухання суд повинен був визначити остаточний склад учасників справи, та залучити Адмінкомісію до участі у справі.

Адміністративна комісія це колегіальний орган, який утворюється при виконавчому комітеті Запорізької міської ради для розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, приймає постанови про притягнення осіб до адміністративної відповідальності та наділена самостійними повноваженнями, тобто здійснює публічно-владні управлінські функції, та, як суб`єкт владних повноважень, є належним відповідачем у справах про оскарження власних постанов

Позовна заява взагалі не містить обґрунтувань, щодо пред`явлення позову саме до Виконкому, а не до органу, який виніс постанову, тобто Адмінкомісії.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що адміністративна комісія утворена та підпорядковується саме Виконавчому комітету Запорізької міської ради й не наділена самостійною адміністративною процесуальною правосуб`єктністю. Отже, саме Виконавчий комітет Запорізької міської ради є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

Проте, наведені висновки суду суперечать судовій практиці Верховного Суду викладеній, зокрема у Постановах від 05.02.2020 року у справі № 265/6669/18 та від 13.01.2020 у справі № 263/6228/19, де Верховний Суд.

Також, у розумінні КАС України, суб`єкт владних повноважень не обов`язково має статус юридичної особи. Такий суб`єкт визначається за наявність у останнього владних управлінських функцій, якими безумовно наділена адміністративна комісія».

До аналогічних висновків прийшов Вищий адміністративний суд України у постанові від 08.11.2017 справа № 359/3042/16-а.

Скаржник наголошує, що саме Адмінкомісія повно та всебічно розглядала адміністративну справу, встановлювала обставини вчинення правопорушення, оцінювала докази, приймала рішення про накладення адміністративного стягнення забезпечує зберігання матеріалів адміністративної справи, тому очевидно, що вона повинна була злучена до участі у справі з метою реалізації її процесуальних прав, як то надання пояснень, заперечень, доказів.

Зазначене свідчить, що судом порушено норми процесуального права, закріплені у ст. 48 КАС України, що створює підстави для скасування судового рішення, в порядку ст. 317 КАС України.

Також скаржник не погоджується з твердженням суду щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Так, протоколом від 16.06.2022 зафіксовано факт продажу позивачем алкогольного напою. Під час розгляду справи порушниця ОСОБА_1 не з`являлась, пояснень, заперечень не надавала.Також, час продажу підтверджується чеком від 16.06.2022 року о 14:27.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.07.2022 № 253, 16.06.2022 о 14:27 год. ОСОБА_1 , знаходячись в магазині «Вина світу», що розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька буд. 4, здійснила продаж алкогольного напою вино ігристе «Moscato Canetelli» об`ємом 0,75 літрів, чим порушила Наказ військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації від 01.06.2022 № 45 та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 198 від 02.06.2022, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Постановою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6 800,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 213 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; 2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; 4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; 5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 214 КУпАП розмежована компетенція органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, та зокрема, визначено, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб). Виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, органи Національної поліції, органи державних інспекцій та інші уповноважені органи (пункт 5 статті 213) розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Відповідно до частини 1 статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене частиною другою статті 156 цього Кодексу.

Стаття 140 Конституції України встановлює, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 143 Конституції України органам місцевого самоврядування можуть надаватися законом окремі повноваження органів виконавчої влади. Держава фінансує здійснення цих повноважень у повному обсязі за рахунок коштів Державного бюджету України або шляхом віднесення до місцевого бюджету у встановленому законом порядку окремих загальнодержавних податків, передає органам місцевого самоврядування відповідні об`єкти державної власності.

Органи місцевого самоврядування з питань здійснення ними повноважень органів виконавчої влади підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) делегованими повноваженнями є повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.

Приписами статті 34 Закону № 280/97-ВР передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері соціального захисту населення належать власні (самоврядні) та делеговані повноваження.

За змістом підпункту 4 пункту «б» частини 1 статті 38 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження із розгляду справ про адміністративні правопорушення, віднесених законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.

Порядок утворення колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачений статтею 215 КУпАП.

За частиною 1 вказаної статті, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Рішенням Запорізької міської ради № 506 від 28 серпня 2017 року затверджені склад та положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, за яким адміністративна комісія є колегіальним органом, який утворюється при виконавчому комітеті міської ради для розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення.

Тобто, адміністративна комісія є колегіальним органом та своїми функціональними повноваженнями є самостійним суб`єктом владних повноважень, який наділений управлінськими функціями з притягнення до адміністративної відповідальності та рішення якої можуть бути оскаржені в установленому КУпАП порядку.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах 05 лютого 2020 року в справі № 265/6669/18, від 13 січня 2020 року в справі № 263/6228/19.

У ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб`єктами відносно їх прав та обов`язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб`єктів.

Згідно з частиною 4 статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Стаття 43 КАС України визначено поняття адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Відповідно до частини 1 статті 43 КАС здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

За приписами частини 3 статті 43 КАС здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Враховуючи, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради під час накладення на позивачу адміністративного стягнення спірною постановою вчинено дії, право на які адміністративній комісії делеговані органом місцевого самоврядування, адміністративна комісія є суб`єктом владних повноважень, має адміністративну процесуальну правосуб`єктність, саме адміністративна комісія має відповідати за цим позовом про оскарження постанови у справі на адміністративне правопорушення.

Відтак, саме адміністративна комісія при виконкомі Запорізької міської ради є належним відповідачем у цій справі, до якого мали бути звернуті позовні вимоги позивача.

Суд зауважує, що в межах спірних правовідносин повноваження виконавчого комітету Запорізької міської ради визначені статтею 288 КУпАП, адже саме до виконавчого комітету відповідної ради може бути оскаржена постанова адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення.

Одним з основних принципів адміністративного судочинства відповідно до статті 9 КАС України є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає у тому, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта).

Частинами 3 5 статті 48 КАС України встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Виконавчим комітетом Запорізької міської ради у відзиві на позовну заяву вказано про пред`явлення позову до неналежного відповідача, а суд першої інстанції не звернув на це увагу, не здійснив заміну відповідача належним або не залучив до участі у справі адміністративну комісію як співвідповідача.

За частиною 5 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції позбавлений компетенції на здійснення заміни неналежного відповідача в силу того, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Судом не надається оцінка доводам апелянта стосовно доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відсутність у суду апеляційної інстанції компетенції на притягнення належного відповідача до участі в справі на стадії апеляційного перегляду справи, рішення суду першої інстанції має бути скасовано та в задоволенні позовних вимог, звернутих до особи, яка не може відповідати за позовом, належить відмовити.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Запорізької міської ради задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2022 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров