Справа № 620/9671/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Справа № 620/9671/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання

вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн. за період з 23.04.2022 по 25.04.2022, з 29.04.2022 по 21.07.2022, з 01.08.2022 по 12.08.2022, з 17.08.2022 по 11.10.2022, з 19.01.2023 по 01.02.2023, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн. за період з 23.04.2022 по 25.04.2022, з 29.04.2022 по 21.07.2022, з 01.08.2022 по 12.08.2022, з 17.08.2022 по 11.10.2022 та з 19.01.2023 по 01.02.2023, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що у період з 23.04.2022 по 25.04.2022, з 29.04.2022 по 21.07.2022, з 01.08.2022 по 12.08.2022, з 17.08.2022 по 11.10.2022 та з 19.01.2023 по 01.02.2023, Відповідачем протиправною не нараховано та не виплачено йому додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період його перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини та під час відпустки для лікування.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з аналізу пункту 1 Постанови № 168 вбачається дві умови, дотримання яких необхідно для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому суд встановив, що травма Позивача пов`язана із захистом Батьківщини і саме у зв?язку з цією травмою він перебував на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення у спірні періоди.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягаючи на тому, що Позивач, перебуваючи на стаціонарному лікуванні, мав перерви між зверненнями за медичною допомогою в заклади охорони здоров`я, що суперечить вимогам п.7 Інструкції для виплати додаткової винагороди.

Апелянт також вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що Наказ Національної гвардії України №89 не є застосовним до спірних правовідносин, оскільки не зареєстрований у Міністерстві юстиції України. Апелянт наголошує, що Наказ №89 регулює процедуру проведення виплат згідно з Постановою №168 та не є нормативним, а тому не підлягає обов`язковій державній реєстрації.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 та 08.04.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 11.04.2023 № 207 ОСОБА_1 у період з 26.03.2022 по 23.04.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Сєвєродонецьк, м. Рубіжне Сєвєродонецького району Луганської області /т.1 а.с. 17/.

17.04.2022 позивач, під час виконання службово-бойових завдань в м. Рубіжному Сєвєродонецького району Луганської області, отримав вибухову травму, що підтверджується актом про нещасний випадок (а тому числі поранення) № 84/22 від 07.12.2022 та витягом з наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.04.2022 № 115мтд / т.1 а.с. 25, 49-52/.

У зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував на лікуванні, а саме:

- 23.04.2022 отримав первинну медичну допомогу, що підтверджується первинною медичною карткою форми 100 та відповідно до витягу з наказу від 25.04.2022 №117мтд ОСОБА_1 прибув після завершення лікування 25.04.2023 /т.1 а.с. 19-24, 25-зворот/;

- відповідно до виписки № 1233 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.04.2022 по 30.05.2022 /т.1 а.с. 26-27/;

- відповідно до виписки № 2870 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП КМКЛ № 7 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 30.05.2022 по 06.06.2022 /т.1 а.с. 28-29/;

- відповідно до виписки № 1722 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 06.06.2022 по 27.06.2022 /т.1 а.с. 30-31/;

- відповідно до виписки № 4447 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 28.06.2022 по 06.07.2022 /т.1 а.с. 32-33/;

- відповідно до епікризу № 1970 Чернігівської обласної неврологічної лікарні перебував на стаціонарному лікуванні з 07.07.2022 по 21.07.2022 /т.1 а.с. 34-35/;

- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5351 КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 01.08.2022 по 08.08.2022 /т.1 а.с. 36-37/;

- відповідно до виписки № 0608 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 09.08.2022 по 12.08.2022 /т.1 а.с. 38-39/;

- відповідно до епікризу № 2616 Чернігівської обласної неврологічної лікарні ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.08.2022 по 13.09.2022 /т.1 а.с. 40-41/;

- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6597 КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 14.09.2022 по 11.10.2022 /т.1 а.с. 42-43/;

- відповідно до виписного епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 804 КНК «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ»» позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 19.01.2023 по 01.02.2023 /т.1 а.с. 44/.

Свідоцтвом про хворобу № 417/зв від 10.02.2023 медичною військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» встановлено, що ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравми, у вигляді цефалгічного, вистибулоатактичного синрому. Наслідки розриву заднього рогу медіального меніску неповного розриву ПХЗ правого колінного суглобу. Стан після оперативного втручання (01.06.2022) з приводу неповного розриву ПХЗ, парціальної резекції медіального меніску у вигляді п/о рубців без порушення функції. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість внаслідок акубаротравми (29.04.2022). Вушний шум. Порушення вестибуляторної функції Іст. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Також позивачу постановлено діагноз вертеброгенна цервікобрахіалгія (переважно праворуч) на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу шийного відділу хребта без порушення функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Постановою військово-лікарської комісії щодо ступеня придатності до військової служби зроблено висновок: непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку /т.1 а.с. 45-46/.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 від 21.08.2023 № 217 позивач за квітень-червень 2022 року отримував додаткову винагороду в розмірі до 30000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виплата винагороди в розмірі 70000,00 грн. за вказаний період не здійснювалась, за виключенням одного дня - 23.04.2022 /т.1 а.с. 84/.

8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Питаннями деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженими постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 (далі-Постанова № 168).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 1 Постанови № 168 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, додаткова винагорода передбачена постановою № 168 є додатковою виплатою військовослужбовцям під час дії воєнного стану. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, зокрема під час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання поранень (контузії, травми, каліцтва), пов`язаних із захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

11. З матеріалів справи вбачається, що Позивач 23.04.2022, перебуваючи у складі батальйонної тактичної групи в районі населеного пункту Рубіжне Луганської області, отримав бойову травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини. Постановою ВЛК №417/зв від 10.02.2023 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби і знятий з військового обліку.

Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовується Відповідачем.

12. При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , внаслідок такого поранення, перебував на стаціонарному лікуванні у період з 23.04.2022 по 25.04.2022, з 29.04.2022 по 21.07.2022, з 01.08.2022 по 12.08.2022, з 17.08.2022 по 11.10.2022 та з 19.01.2023 по 01.02.2023 .

13. Таким чином, наявні обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

14. При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання Апелянта на ту обставину, що Позивач, перебуваючи на стаціонарному лікуванні, мав перерви між зверненнями за медичною допомогою в заклади охорони здоров`я, що суперечить Наказу №89 від 29.03.2022 «Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України» з огляду на наступне.

Так, Апелянт зазначає, що вказаним вище Наказом передбачено, що додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних Бойових) дій та отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) - за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

15. Втім, пункт 1 Постанови № 168, яка має вищу юридичну силу, не містить положення щодо безперервності лікування, як необхідної умови для отримання спірної доплати, а тому колегія суддів дійшла висновку, що положення Наказу № 89, який прийнятий саме на виконання Постанови №168, суперечать її положенням, а тому застосуванню не підлягають.

16. Разом з тим, Апелянт у своїй скарзі вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що наказ Національної гвардії України №89 не є застосовним до спірних правовідносин, оскільки не зареєстрований у Міністерстві юстиції України.

17. Однак, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначав про такі висновки, а тому таке посилання Апелянта є безпідставним.

18. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» (далі - Положення про державну реєстрацію), державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

19. Втім, прийнятий на виконання Постанови №168, Наказ №89 від 29.03.2022 не опублікований на сайті Верховної Ради України, тобто не пройшов процедури державної реєстрації відповідно до Постанови КМУ від 28.12.1992 №731 ''Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади''.

20. Таким чином, колегія суддів вважає, що Інструкція з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, яка затверджена вказаним наказом, не підлягає застосуванню під час вирішення спору у цій справі. Вказане лише додатково свідчить про протиправність дій Апелянта та безпідставність його посилань на встановлене такою інструкцією правове регулювання спірних правовідносин.

21. З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, правильного застосування норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.

22. Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

23. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Таким чином, апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року - без змін.

25. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І.Мєзєнцев