Справа № 154/4655/23
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

09 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить: визнати протиправними дії поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області капрала поліції Пікути Степана Сергійовича, скасувати постанову серії ЕАТ №8041052 від 30.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, та закрити провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2023 о 01 год. 39 хв. у м. Володимир по вул. Сагайдачного, 14, інспектор поліції 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області капрал поліції Пікута С.С., діючи як уповноважена особа, будучи представником суб`єкта владних повноважень (далі відповідач), виніс акт індивідуальної дії постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №8041052 на нього, ОСОБА_1 , за порушення п.9.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 30.10.2023 о 00 год 44 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки FIAT DOBLO д. н. з НОМЕР_1 по вул. Сагайдачного, 9 у м. Володимир, перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчика повороту, а саме ближче 50 м. до повороту, чим порушив п.9.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

З постановою не згідний, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню

Щодо процедури розгляду адміністративної справи на місці зупинки транспортного засобу позивач зазначив, таке.

Після зупинки транспортного засобу по АДРЕСА_1 до його автомобіля підійшов поліцейський, представившись ОСОБА_2 . Під час спілкування поліцейський повідомив, що він порушив вимоги комендантської години, і саме тому його зупинено. На що він зазначив, що у відповідності до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу через порушення комендантської години не існує. Після цього ОСОБА_2 відійшов в сторону і почав з кимось говорити по телефону. Повернувшись, поліцейський повідомив, що зупинив його через те, що він не увімкнув покажчик повороту, коли здійснював поворот з вул. Ковельської на вул. Сагайдачного, і що буде розглядати справу про адміністративне правопорушення. Він попросив поліцейського надати докази порушення ним правил дорожнього руху. На що ОСОБА_2 пішов до службового авто і повернувся з відео, на якому взагалі не можна зрозуміти, який саме автомобіль зафіксований, оскільки не видно було його марки та номерних знаків. На його заперечення, що на продемонстрованому відео взагалі не зафіксовано будь-якого порушення ним ПДР, ОСОБА_2 не реагував і сказав, що все одно розглядатиме справу про адміністративне правопорушення. Такі дії поліцейського вважає неправомірними. На питання, чи він затриманий, ОСОБА_2 відповів, що ні, тоді він розвернувся і пішов додому.

Вказує, що постанову про адміністративне правопорушення при ньому ОСОБА_2 не складав, і ніякого розгляду адміністративної справи не проводив. Про оскаржувану постанову він дізнався лише 06.11.2023 року, отримавши її засобами АТ «Укрпошта».

Також позивач зазначив, що з висунутим в постанові обвинуваченням він не може погодитися оскільки воно не відповідає фактичним обставинам. Він не заперечує факт керування автомобілем 30.10.2023 о 00 год 40 хв. по вул. Ковельській в м. Володимир. Під`їжджаючи до повороту на вул. Сагайдачного, він розминувся з автомобілем працівників поліції. У той момент, коли він з останніми розминувся, то проїхав ще певний відрізок шляху і більш ніж за 50 м. увімкнув правий покажчик повороту та повернув з АДРЕСА_2 , по якій проїхав ще певну відстань і був зупинений за допомогою проблискових маячків.

Яким чином і на підставі яких доказів інспектор вирішив, що він увімкнув правий покажчик повороту не за 50 м., йому не зрозуміло, і поліцейський нічого йому не пояснив.

Жодних вимог правил дорожнього руху, особливо п.9.4, він не порушував. Його зупинка була безпідставною, тому всі подальші вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені в подальшому процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами.

Таким чином, постанова серії ЕАТ №8041052 від 30.10.2023 винесена відповідачем безпідставно, та підлягає скасуванню. Оскаржена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП так як не місить у собі застереження, про порядок її оскарження, що в чергове свідчить про порушення відповідачем вимог КУпАП та його права на захист.

Ухвалою від 10.11.2023 суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А. прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

05.12.2023 від відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 30.10.2023 року патрульним екіпажем в складі поліцейського батальйону № 1 роти № 4 УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Пікути Степана Сергійовича та поліцейського батальйону № 1 роти № 4 УПП у Волинській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 під час несення служби на автодорозі Н-22 Устилуг Луцьк - Рівне в м. Володимирі по вул. Ковельській, в напрямку вул. Сагайдачного, було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху України, а саме: 00 год. 44 хв. водій транспортного засобу FIAT DOBLO д. н. з НОМЕР_1 , перед поворотом з вул. Ковельської на вул. Сагайдачного в м. Володимир завчасно не подав сигнал покажчиками повороту, а саме ближче 50 м до повороту, чим порушив вимоги п.9.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Після цього патрульні наздогнали автомобіль і подали сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський ОСОБА_2 підійшов до водія, представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів і попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» та пункту 2.4а) ПДР України.

Водієм виявився позивач ОСОБА_1 , який заперечував факт вчинення ним правопорушення. Поліцейський ОСОБА_2 для ознайомлення правопорушника із зафіксованим правопорушенням показав відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля. ОСОБА_1 ознайомився відеозаписом, на якому було зафіксовано подію правопорушення. У водія також були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проте останній відмовився проходити будь який огляд, поводив себе агресивне, і заперечував сам факт керування транспортним засобом. В позовній заяві факт керування транспортним засобом сам позивач підтверджує.

Встановивши факт вчинення правопорушення, а саме порушення вимог п.9.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП було прийнято рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача. Йому було роз`яснено його права відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КАСУ, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання, знайомитися з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою, тощо. Позивач скористався своїми правами, ознайомився з відеозаписом вчиненого правопорушення, надав усні пояснення, заперечуючи всі правопорушення. З`ясувавши всі обставини справи капралом поліції ОСОБА_2 було прийнято рішення про винесення оскаржуваної постанови. Також був складений протокол серії ААД №041475 від 30.10.2023 року відносно позивача за ч.1 ст.130 КУпАП, який був направлений для розгляду до суду. Позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, але він відмовився від її отримання, тому копію постанови було направлено за вих. №12895/41/17/-2023 від 30.10.2023 на адресу правопорушника за допомогою поштового зв`язку. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Також відповідач вказав, що факт правопорушення вчиненого позивачем підтверджується: постановою серії ЕАТ №8041052 від 30.10.2023, відеозаписом з технічного приладу з портативного відеореєстратора поліцейського батальйону №1 роти №4 УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Пікути С.С. №475641 та поліцейського батальйону №1 роти №4 УПП у Волинській області ДПП сержанта поліції Губерук А.О. №475496 від 30.10.2023 з назвою відеофайлу «export-s9xiu», відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля Xiaomi 70Mai Smart B-08 video 2023-10-30_14-27-49, video_2023-10-30_14-27-58 від 30.10.2023 року, на якому зафіксований факт порушення позивачем п.9.4 ПДР України та відображений розгляд справи відносно нього.

Відтак, адміністративне стягнення застосоване відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а доказів, які б спростовували Факт наявності, на момент розгляду справи, адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано.

Відповідач вважає, що позивач хоче уникнути відповідальності за інкриміноване йому адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем стосовно позивача, було враховано всі необхідні обставини під час розгляду справи, оскаржувану постанову було винесено відповідно до чинного законодавства, а той факт, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08.12.2023 року позивачем було подано відповідь на відзив, в якій він зазначає, що ознайомившись з відзивом і долученими додатками, звертає увагу не те, що відповідачем до відзиву не долучено деякі докази, а саме диск DVD-R із відеозаписом з портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських та відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля від 30.10.2023, копію таблиці відповідності на 1 арк. Не надання відповідачем разом із відзивом, йому як позивачу зазначених речей суперечить вимогам ст.162 КАС України. Щодо самого обґрунтування відзиву, відповідач обмежився лише цитуванням законодавства, при цьому не спростував його позовні вимоги. У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує, що буцімто факт ним порушення п. 9.4. Правил дорожнього руху України було зафіксовано за допомогою відеореєстратора 70таі, який був встановлений у службовому автомобілі поліцейських. При цьому стверджує, що він завчасно не подав сигнал показника повороту, а саме за 50 м. до повороту. З такими твердженнями відповідача він не може погодитися, оскільки до суду не подано жодного доказу, який би стверджував, що відеореєстратор 70mаі та карта пам`яті до нього перебуваєна балансі УПП у Волинській області ДПП НПУ з присвоєними інвентарними та номенклатурними номерами, що відеореєстратор має функцію вимірювання відстаней. Таким чином, зроблені працівниками поліції відеозапис на приватний відеореєстратор 70таі не може бути належним доказом у справі про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Закон не дозволяє працівникам поліції здійснювати фіксацію порушень ПДР на особисті відеореєстратори.

Щодо тверджень відповідача, що відеореєстратор 70таі, який був встановлений в салоні службового автомобіля зафіксував, що він не увімкнув показник повороту за 50 м., не відповідає дійсності, так як відповідачем до суду не подано жодного доказу, який би стверджував, що особистий, а не службовий відеореєстратор 70таі обладнаний функцією вимірювання відстаней. Тому, твердження відповідача, що особистим відеореєстратором 70таі зафіксовано, що він за 50 м. не подав сигнал показника повороту, є ніщо інше, як припущення останнього, які жодним належним і допустимим доказом не підтверджені. Обвинувачення не може гуртуватися на припущеннях. Щодо посилання представника відповідача, як доказ його винуватості, на відеозапис з портативного відеореєстратора інспектора ОСОБА_2 також не заслуговує на увагу, оскільки даний відеозапис не містить в собі фіксацію будь-якого порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, в тому числі не виконання вимог п.9.4. ПДР України. Зважаючи на те, що відповідачем до суду не подано жодного доказу, який би вказував на порушення ним будь-яких вимог Правил дорожнього руху України в тому числі, вимог п.9.4, то відеозапис з портативного відеореєстратора Інспектора Пікути С.С., на якому не зафіксовано будь-яких порушень вимог ПДР є недопустимим доказом. Просить позовну заяву задовольнити. Скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі, закрити. При прийнятті рішення у справі разом з іншим, врахувати фактичні дані, які містяться у відповіді на відзив.

19.12.2023 від відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 , в яких зазначено, що 29.11.2023 за № 14085/41/17/10-2023 на адресу позивача, відповідачем було направлено копію відзиву з додатками, а саме: диск «DVD-R» із відеозаписами з портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських та відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля по події від 30.10.2023 1 шт., копія розстановки сил та засобів роти № 4 БУПП в Волинській області ДПП з 19:00 год. 29.10.2023 від 07:00 на 1 арк. в 1 прим., копія рапорту від 28.02.2023 року на 1 арк. в 1 прим.; копія таблиці відповідності на 1 арк. в 1 прим.,копія ухвали від 10.11.2023 з відміткою про отримання УПП у Волинській області ДПП на 1 арк. Звертають увагу суду, що позивач в своїй відповіді на відзив посилається на даний відеозапис з портативного відеореєстратора інспектора ОСОБА_2 від 30.10.2023 і зазначає, що даний відеозапис не містить в собі фіксацію будь-якого порушення ним, вимог ПДР України в тому числі не виконання вимог п. 9.4 ПДР України. Даний факт вже суперечить доводам позивача, що останній не ознайомлений з відеозаписом, який надавався Відповідачем.

Відеозапис з технічного приладу відеореєстратора Xiaomi 70Маі Smart В-08 з службового автомобіля патрульної поліції № video__2023-10-30_14-27-49, video_2023-10- 30_14-27-58 від 30.10.2023 року, є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, адже на відеозаписі зафіксована подія вчинення гр. ОСОБА_1 , інкримінованого адміністративного правопорушення. Портативні відеореєстратори, які використовуються у службовій діяльності в патрульних автомобілях знаходяться на балансі УПП у Волинській області ДПП і використовуються згідно погодження начальника. Кожен відео реєстратор закріплений за певним службовим автомобілем (копію рапорту і таблиці відповідності було надано відповідачем до матеріалів відзиву) і на постійній основі використовується тим екіпажем який заступає на зміну згідно з розстановкою сил і засобів роти.

Використання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі використання особистих відео реєстраторів не суперечить вимогам Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026.

Твердження позивача щодо функції відеореєстратора, щодо вимірювання відстаней є безпідставною і в даному випадку недоцільною, оскільки при повороті ліворуч, світловий покажчик повороту не був ввімкнений взагалі.

Відповідач просить суд врахувати вказані доводи та залишити позовну заяву без задоволення, так як позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, які базуються виключно на припущеннях, з яких вбачається, що позивач хоче уникнути відповідальності за вчинені ним правопорушення.

Ухвалою суду від 19.12.2023 залучено до участі у справі співвідповідачем Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою суду від 30.04.2024 задоволено заяву судді Каліщука А.А. про самовідвід у справі.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лутая А.М. від 01.05.2024 адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, прийнята до розгляду та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2023 року поліцейським батальйону №1 роти №4 УПП у Волинській області ДПП капралом поліції Пікутою С.С. була винесена постанова серії ЕАТ № 8041052 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 30 жовтня 2023 року 00 год. 44 хв. водій транспортного засобу FIAT DOBLO, д. н. з НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перед поворотом з вул. Ковельської на вул. Сагайдачного в м. Володимир завчасно не подав сигнал покажчиками повороту, а саме ближче 50 м до повороту, чим порушив вимоги п.9.4 ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від її отримання та засвідчення факту роз`яснення йому прав за ст.268 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 30 жовтня 2023року о 00:44 транспортним засобом FIAT DOBLO, д. н. з НОМЕР_1 , по вул. Ковельській у м. Володимирі Волинськоїобласті, не заперечується самим позивачем у позовній заяві, а тому у відповідності до ч.1 ст.78 КАС України ці обставини не підлягають доказуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та інше.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Унормуванням статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.213 КУпАП органи (посадові особи) Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із розстановки сил та засобів роти №4 батальйону патрульної поліції у Волинській області ДПП встановлено, що з 19 години 29.10.2023 до 07 години 30.10.2023 поліцейський ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уповноважені здійснювати патрулювання автодороги Н-22 сполученням Устилуг-Луцьк-Рівнке, в тому числі і у м. Володимирі, оскільки дана автодорога проходить через населений пункт Володимир.

Отже, оскаржуване рішення прийнято уповноваженою на те особою.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.246 КУпАП).

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Слід вказати про те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справа № 463/1352/16-а.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення ним п.9.4. ПДР України, оскільки він керуючи транспортним засобом, перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчика повороту, а саме ближче 50 м до повороту.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку встановлена частиною 2 ст. 122 КУпАП, санкція якої передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510,00 грн).

На підтвердження факту вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення відповідачем надано DVD-R диск з відеозаписами з портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських та з відеореєстратора патрульного автомобіля по події від 30.10.2023.

Так, на вказаних відеозаписах зафіксовано, що автомобіль марки FIAT DOBLO рухається у м. Володимирі по вул. Ковельській без ввімкненого покажчика повороту. На перехресті вул. Ковельської-Сагайдачного водій транспортного засобу повертає ліворуч на вул. Сагайдачного, не вмикаючи показчик повороту ліворуч. При цьому, поліцейський автомобіль, який рухався назустріч автомобілю FIAT DOBLO, розвертається на вул. Ковельській та із увімкненими проблисковими маячками прямує за вказаним автомобілем, який здійснив зупинку і з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , а з пасажирського інша особа чоловічої статі. Відразу ж після здійснення зупинки працівники поліції підійшли до водія та вказали на причину зупинки, а саме, порушення комендантської години та порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, а також попросили пред`явити документи на транспортний засіб і посвідчення водія. Під час спілкування поліцейським ОСОБА_1 були роз`яснені його права та продемонстровано відеозапис, на якому зафіксовано порушення ним ПДР. На пропозицію поліцейського отримати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 відмовився та через деякий час залишив місце події.

Слід зауважити, що відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Відповідно до Наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюються з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Таким чином, надані представником відповідача докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Вказані докази беззаперечно доводять порушення позивачем п.9.4 ПДР України, а саме те, що він керуючи транспортним засобом, перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчика повороту, а саме ближче 50 м до повороту.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що він працівниками поліції був безпідставно зупинений, оскільки, як видно на відеозапису, причиною зупинки було, зокрема те, що при здійсненні маневру повороту ОСОБА_1 не увімкнув покажчик повороту, про що останньому було повідомлено працівником поліції одразу після зупинки.

Як було зазначено вище, відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що постанову про адміністративне правопорушення при ньому поліцейський ОСОБА_2 не складав, і ніякого розгляду адміністративної справи не проводив, оскільки такі доводи спростовуються вказаними вище відеозаписами, на яких зафіксовано, як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 отримати постанову про накладення адміністративного стягнення, на що останній відповів відмовою, та через деякий час взагалі залишив місце події.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи позивача, які викладені ним в позовній заяві щодо незаконності постанови поліцейського про накладення на нього адміністративного стягнення жодним чином не спростовують встановлених судом обставин.

На підставі наведено суд вважає, що поліцейський батальйону №1 роти №4 УПП у Волинській області ДПП капрал поліції Пікута С.С. правомірно притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною нормою.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8041052 від 30.10.2023 уповноважена особа органу Національної поліції діяла на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст..139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення, а постанову серії ЕАТ № 8041052 від 30.10.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським батальйону №1 роти №4 УПП у Волинській області ДПП капрал поліції Пікутою С.С. без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Головуючий А.М.Лутай