Справа № 340/10644/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2024 року м. Дніпросправа № 340/10644/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року (суддя Черниш О.А.) у справі №340/10644/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду поданого ним рапорту про звільнення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт по суті, звільнити його від подальшого проходження військової служби в порядку підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виключити з числа особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення, особову справу надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставами позову визначено протиправні дії відповідача щодо вирішення питання про звільнення позивача з військової служби, попри наявність на це законодавчо визначених підстав, а саме: у зв`язку з перебуванням на його утриманні чотирьох дітей віком до 18 років.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем підстави для звільнення з військової служби стосуються військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації. У свою чергу, як зазначив суд першої інстанції, встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що позивач проходить військову службу за контрактом і таких підстав, на які посилався позивач, для звільнення військовослужбовця з військової служби Законом, стосовно військовослужбовців, які проходять службу за контрактом, не передбачено. З цих підстав судом відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач фактично посилається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що позивач проходить військову службу за контрактом. Позивач зазначає, що надані суду першої інстанції докази, зокрема, наказ про призначення позивача на посаду, свідчать про те,

що він проходить військову службу за мобілізацією.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем та з 2016 року проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/202 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію" оголошено провести загальну мобілізацію.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №183 від 02.07.2022 року штаб-сержанту ОСОБА_1 продовжено термін дії контракту з 02.07.2022 року понад встановлені строки з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №77-РС від 01.04.2023 року позивача призначено на посаду командира автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу забезпечення артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №91 від 01.04.2023 року ОСОБА_1 вважається таким, що з 01.04.2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Військова частина НОМЕР_1 діє як ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач є батьком неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

У грудні 2023 року позивач, перебуваючи у м. Кропивницькому, поштою направив рапорт від 11.12.2023 року, адресований командиру військової частини НОМЕР_1 , в якому просив звільнити його від подальшого проходження військової служби в порядку п. "г" ч.4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключити з числа особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення.

Згідно з відомостями з сайту Укрпошти це поштове відправлення 18.12.2023 року вручено адресату у м. Кропивницькому.

Не отримавши відповіді на свій рапорт, позивач звернувся до суду з позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, обгрунтовуючи підстави заявленого позову, позивач посилався на положення підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): в тому числі, перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Отже, положеннями вказаної норми права визначено підстави для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

У свою чергу, у частині 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" наведені підстави, за яких контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: 1) у мирний час; 2) під час дії особливого періоду (крім періодів проведення мобілізації та дії воєнного стану); 3) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану.

Зокрема, у пункті 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що під час проведення мобілізації та дії воєнного стану контракт припиняється (розривається) за наявності таких підстав:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

- у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

- у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

- військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

- один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

- військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

- якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;

ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України).

Отже, як правильно звернув увагу суд першої інстанції таких підстав для звільнення військовослужбовців, які проходять службу за контрактом, як перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, Законом не передбачено.

Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції позивач фактично вказує на те, що він не проходив службу за контрактом, а був призваний на військову служба за мобілізацією.

Такі аргументи позивача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки надані суду докази свідчать про те, що позивач проходив військову службу за контрактом з 2016 року, а наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №183 від 02.07.2022 року було продовжено термін дії контракту з 02.07.2022 року понад встановлені строки з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації.

Доказів того, що позивач після завершення контракту був звільнений з військової служби, а в подальшому був призваний на військову службу по мобілізації, суду не надано.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на наказ №91 від 01.04.2023, який, на його думку, підтверджує те, що позивач був мобілізованим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у вказаному наказі не йдеться про мобілізацію позивача чи статус позивача як мобілізованого, вказаним наказом лише призначено (зараховано) позивача на іншу посаду командира автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу забезпечення артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , ніж ту, яку останній займав до цього призначення командир відділення управління вводу управління артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, проаналізувавши аргументи, з якими позивач пов`язував незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обгрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі №340/10644/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 31.05.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк