Справа № 755/19258/23
Суддя: Твердохліб Ю. О.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 755/19258/23

пр. № 2-а/759/62/24

30 травня 2024 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автономному режимі,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, у якому просить скасувати постанову від 26.11.2023 року серії ЕАТ № 8211864 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автономному режимі, за вчинення правопорушення перебаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути на його користь судовий збір.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що він працює водіє у ПАТ «Національний дипозитарій України». 26.11.2023 року рухаючись на службовому автомобілі Центрального депозитарію марки «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску був зупинений інспектором лейтенантом поліції Відділу поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Пелихом В.В. за порушення ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» - керування транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Та в той же день інспектором Пелихом В.В. щодо нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 8211864 та прийнято накласти штраф у розмірі 340,00 грн.

Зазначає, що основним видом економічної діяльності Центрального депозитарію є оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність. Це підтверджується інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Автомобіль марки «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 є легковим автомобілем і використовується для службових цілей, без мети отримання прибутку. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу повна маса автомобіля складає 2330 кг, що є менше 3,5 тонни, отже, ні його, ні Центральний депозитарій не можна вважати автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником. Таким чином, вважає, що автомобіль марки «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному контролю, тому постанова складена відносно нього є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 21.12.2023 року адміністративний позов передано для розгляду до Святошинського районного суду м.Києва за підсудністю (а.с. 20).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 27-28).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.02.2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 30).

05.03.2024 року від представника Головного Управління національної поліції в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказував, що 26.11.2023 року о 11 год. 24 хв. в ході патрулювання та виконання службових обов`язків поліцейським ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, інспектором лейтенантом поліції Пелихом В.В. встановлено, що в с. Поточище по вул.Височана керував транспортним засобом «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив ст.37 ЗУ «Про дорожній рух» - керування водієм ТЗ, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, та скоїв адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП. Зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про причину зупинки та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також підтвердження про проходження обов`язкового технічного контролю, а саме Акт технічного контролю. Позивач, який був водієм, не пред`явив документ про проходження обов`язкового технічного контролю. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачу його права, розглянуто та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8211864 від 26.11.2023 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Після складання постанови її копія була вручена позивачу, про що свідчить його особистий підпис. Таким чином, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, поліцейський, розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позиція Позивача викладена у позовній заяві є хибною та помилковою, неправдивою та такою, щоб уникнути відповідальності, оскільки така позиція спростовується відео фіксацією порушення ПДР України. Позивач в позовній заяві зазначає, що ««AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 є легковим автомобілем і використовується для службових цілей, без мети отримання прибутку…», однак позивач керував автомобілем, який використовується для перевезення пасажирів. Позивач зазначив поліцейському, що не знав що для службового автомобіля, який використовується для перевезення пасажирів потрібен акт обов`язкового технічного контролю, і надав усні пояснення, що повертається із Буковеля з конференції, куди возив пасажирів, на запитання «як використовується даний автомобіль?» позивач вказав «для перевезення пасажирів з конференції на конференцію». До уваги суду, на момент зупинки транспортного засобу «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач в транспортному засобі знаходилися пасажири. Вказаний факт був зафіксований відеореєстратором з нагрудної камери працівників поліції, однак на даний час відеозапис події з нагрудної камери (відео реєстратора) поліцейських - не представляється можливим його надати, у зв`язку із його знищенням (станом на 05.03.2024 року).

14.03.2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій вважає заперечення відповідача проти позову безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають законодавству України, оскільки транспортний засіб «AUDI Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував не підлягає обов`язковому технічному контролю. Також, вказує, що є вичерпний перелік документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, а поліцейський має право вимагати пред`явити, так ПДР не встановлює для обов`язку водія мати при собі документ, що підтверджує проходження обов`язкового технічного контролю.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою інспектора Відділу поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Пелиха В.В серія ЕАТ № 8211864 від 26.11.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 3 ст. 121 КУпАП, згідно якої 26.11.2023 року о 11:12 год. с. Поточище по вул.Височана керував транспортним засобом «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив ст.37 ЗУ «Про дорожній рух» - керування водієм ТЗ, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, що передбачено ч.3 ст.121 КУпАП (а.с. 5-6).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

За правилами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення ними правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме, що позивач порушив вимогу ст.37 ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Стаття 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В порушення вимог ст.77 КАС України Департаментом патрульної поліції не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема ні відзив на позовну заяву, ні зміст оскаржуваної постанови не містить посилання на докази, які об`єктивно фіксують обставини вчинення правопорушення позивачем та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП: матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення, пояснення свідків події, або інші докази.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у п. 7 «До постанови додаються» містить інформацію про фіксацію порушення на нагрудну бодікаму, однак відповідач його не надає разом із відзивом, а зазначає, про його знищення.

Стаття 35 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Так, згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України. Також відповідачем не доведено, що позивач використовував тз для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення, матеріали справи не містять доказів фіксації вчиненого позивачем правопорушення, не містять матеріали справи й інших доказів.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Керуючись ст.ст.5-7, 9, 77, 90, 139, 241-247, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автономному режимі задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8211864 від 26 литопада 2023 року, винесену інспектором лейтенантом поліції Відділу поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Пелихом Владиславом Віталійовичем відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 30.05.2024 року.

Суддя: Ю.О. Твердохліб