Справа № 640/3549/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року справа № 640/3549/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової прокуратури Центрального регіону України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Військової прокуратури Центрального регіону України із позовом, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової прокуратури Центрального регіону України від 23.01.2020 №16 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та з органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України або на посаді, що є рівнозначною (рівноцінною) цій посаді;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України або на посаді, що є рівнозначною (рівноцінною) цій посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Амельохін В.В.) від 17.02.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Амельохін В.В.) від 02.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з ч. 4 ст. 27 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції до змін внесених згідно із Законом № 113-ІХ від 19 вересня 2019 року) військовими прокурорами призначались громадяни з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у запасі і мають вищу юридичну освіту, за умови укладення ними контракту про проходження служби осіб офіцерського складу у військовій прокуратурі.

Наказом Генерального прокурора №351 від 23 грудня 2019 року відповідно до пункту 4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року та згідно зі статтями 8, 9 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 19 вересня 2019 року визначено днем початку роботи Офісу Генерального прокурора 02 січня 2020 року, тобто, останній з 02 січня 2020 року набув повноважень Генеральної прокуратури України, яка припинила свою діяльність.

На думку позивача, до змін внесених згідно із Законом 113-ІХ від 19 вересня 2019 року військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керувалися Законом України «Про прокуратуру» і проходили військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Позивач звертає увагу, що наказом Міністра оборони України №715 від 19.12.2019 його звільнено з військової служби у запас за п.п. «а» п. 2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

У той же час, позивач вважає, що його звільнення з військової служби ніяк не впливало на його службу слідчим військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України, а тому наказ Військової прокуратури Центрального регіону України від 23.01.2020 №16 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та з органів прокуратури є таким, що підлягає скасуванню.

26.03.2020 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із доказами по справі.

Відзив обґрунтовано тим, що порядок проходження військової служби врегульовано спеціальним законодавством - Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, а тому норми Кодексу законів про працю України у даному випадку не застосовуються.

Поряд з цим, відповідач звертав увагу, що наказом Міністра оборони України від 19 грудня 2019 № 715 капітана юстиції ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». У наказі Міністра оборони України зазначено, що чинність контракту припиняється 03.02.2020 року.

Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 245 Положення про проходження громадянами України військової служби, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, днем закінчення військової служби військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, є день, зазначений у наказі (розпорядженні) про звільнення з посади в державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, державних та комунальних навчальних закладах, до яких вони були відряджені. У разі закінчення строку дії контракту про проходження військової служби військовослужбовці, яких передбачається звільнити з посад в державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, державних та комунальних навчальних закладах, але немає можливості використати на військовій службі, звільняються з військової служби наказом посадової особи, яка приймала рішення про їх відрядження, у зв`язку із закінченням строку контракту.

Отже, закінчення військової служби передбачає обов`язкове звільнення з посади.

А тому, звільнення ОСОБА_1 із посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України здійснено в суворій відповідності до вимог чинного законодавства.

09.04.2020 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

В поданій до суду відповіді на відзив, позивач не погоджувався з доводами відповідача та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Додатково звертав увагу, що відповідач неправдиво заводячи суд в оману, висвітлює його рапорт на адресу Генерального прокурора України з клопотанням перед Міністром оборони України, в якому він просив звільнити його з військової служби, у зв`язку із закінченням строку контракту, як бажання в подальшому звільнитися із займаної посади та органів прокуратури. Однак, про останнє в своєму рапорті позивач не вказував і не був попереджений про подальше звільнення з органів прокуратури.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

14.07.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 30.12.2022 №03-19/8117/22 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №640/3549/20.

14.07.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 року адміністративну справу № 640/3549/20 прийнято до провадження, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами зі стадії розгляду справи по суті.

Вказаною ухвалою суду від позивача витребувано: копію паспорту громадянина України, картки платника податків; докази направлення відповіді на відзив відповідачу; від відповідача: копії всіх наказів по особовому складу щодо прийняття на військову службу, переміщення, відрядження, звільнення з військової служби (окрім наданих), зокрема, але не виключно копію наказу МОУ№61 від 06.02.2015; послужний список на позивача; копію особової справи позивача у повному обсязі; довідку про нараховане середньомісячне грошове забезпечення позивача за два повні календарні місяці перед звільненням позивача із зазначенням кількості календарних днів у кожному з таких місяців та суму нарахованого грошового забезпечення у кожному з таких місяців, із зазначенням усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення та підстав їх нарахування та виплати окремо по кожному виду грошового забезпечення.

11.09.2023 Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону на виконання ухвали суду надано довідку про нараховане середньомісячне грошове забезпечення позивача за два повні календарні місяці перед звільненням позивача та копії окремих наказів та інших документів з питань проходження ОСОБА_1 військової служби та роботи у прокуратурі, які зберігаються в архівному фонді Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону. Також повідомлено, що особова справа ОСОБА_1 після звільнення останнього з військової служби при супровідному листі від 03.02.2020 № 11/16дск-вих.20 скерована до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим надати копію особової справи позивача у повному обсязі, його послужний список, копії усіх наказів з питань проходження ним військової служби тощо немає об`єктивної можливості.

11.09.2023 Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону подано до суду додаткові письмові пояснення, відповідно до яких відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 навчався на військово-юридичному факультеті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та проходив курси відповідної військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.

Наказом Міністра оборони України від 19.05.2014 № 211 ОСОБА_1 було присвоєно первинне військове офіцерське звання «молодший лейтенант запасу».

Наказом прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 16.07.2014 № 80о/с ОСОБА_1 був призначений стажистом на вакантну посаду слідчого Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері на умовах строкового трудового договору з 16.07.2014 по 15.07.2015 з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 23.10.2014 № 299о/с, на підставі рапорту ОСОБА_1 та рішення атестаційної комісії, ОСОБА_1 прийнятий на посаду слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України на умовах строкового трудового договору, до призначення на цю посаду військовослужбовця.

Наказом Міністра оборони України від 02.02.2015 року № 61, відповідно до статей 20 та 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 46-1 Закону України «Про прокуратуру», та на підставі листа заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора від 28.01.2015 № 10/5-25вих-15, укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 5 років та прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 . Також вказаним наказом присвоєно чергове військове звання лейтенант юстиції молодшому лейтенанту ОСОБА_1 .

Згідно витягу з вказаного наказу молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та відряджено до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі для призначення на відповідну посаду.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 03.02.2015 № 110 о/с, виданого на підставі рапорту ОСОБА_1 від 02.02.2015 та наказу Міністра оборони України від 02.02.2015 № 61, лейтенанта юстиції ОСОБА_1 призначено слідчим військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України, поставлено на всі види забезпечення.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 06.04.2015 № 232о/с лейтенант юстиції ОСОБА_1 , на підставі його рапорту від 03.04.2015, звільнений з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та призначений на посаду прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 21.12.2018 № 117о/с старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 , на підставі його рапорту від 21.12.2018, з 21.12.2018 звільнений з посади прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та з 22.12.2018 призначений на посаду слідчого цієї ж прокуратури.

Наказом Міністра оборони України від 19.12.2019 № 715 відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» капітана юстиції ОСОБА_1 , слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України, який відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням контракту). Згідно вказаного наказу капітан юстиції ОСОБА_1 підлягає направленню на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Чинність контракту припиняється 03.02.2020.

Наказом в.о. військового прокурора Центрального регіону України М. Крим від 23.01.2020 № 16о/с, капітана юстиції ОСОБА_1 з 03.02.2020 звільнено з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України, виключено зі списків особового складу військової прокуратури Центрального регіону України, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Незгода позивача із наказом від 23.01.2020 № 16о/с зумовила звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України регулюється Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

За приписами частини 4 статті 27 Закону № 1697-VII (у редакції, яка діяла на дату призначення позивача на посаду військового прокурора), військовими прокурорами призначаються громадяни з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у запасі і мають вищу юридичну освіту, за умови укладення ними контракту про проходження служби осіб офіцерського складу у військовій прокуратурі.

Порядок проходження військової служби громадянами України у військовій прокуратурі визначається відповідним положенням, яке затверджується Президентом України.

В окремих випадках за наказом Генерального прокурора на посади прокурорів та слідчих військової прокуратури можуть бути призначені особи, які не є військовослужбовцями і не перебувають у запасі та відповідають вимогам частин першої та п`ятої цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VII (у редакції, яка діяла на дату призначення позивача на посаду військового прокурора), прокурор звільняється з посади у разі: 1) неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров`я; 2) порушення ним вимог щодо несумісності, передбачених статтею 18 цього Закону; 3) набрання законної сили судовим рішенням про притягнення прокурора до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції"; 4) неможливості переведення на іншу посаду або відсутності згоди на це у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього; 6) припинення громадянства України або набуття громадянства іншої держави; 7) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням; 8) неможливості подальшого перебування на тимчасово вакантній посаді; 9) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Військовослужбовці військової прокуратури можуть бути звільнені з військової служби відповідно до законодавства, що регулює порядок її проходження, а також у зв`язку з переведенням на інші посади в органи прокуратури України або за власним бажанням.

В силу вимог абзацу 4 частини 4 статті 27 Закону № 1697-VII (у вищевказаній редакції), військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України "Про прокуратуру" і проходять військову службу відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

За приписами підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII), контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Частиною 7 статті 26 Закону № 2232-XII передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Абзацом 2 пункту 9 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008) передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період) можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі.

У відповідності до абз. 2 п. 12 Положення №1153/2008, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 15 Положення №1153/2008, з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються, зокрема, контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Приписами пункту 35 Положення №1153/2008 передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення): 1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами «а» - «г», «д», «е», «є», «з» - «й» та «л» пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; 2) за бажанням військовослужбовця - за наявності підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «ґ», «ж», «к» пункту 1, а в особливий період (крім строку проведення мобілізації та дії воєнного стану) - за наявності підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «ґ», «й» та «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В силу вимог пункту 242 Положення № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

У разі звільнення з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) визначає посаду для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України. Зазначена характеристика додається до особової справи військовослужбовця.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Нормами пункту 243 Положення № 1153/2008 закріплено, що після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.

Відповідно до приписів пункту 245 Положення № 1153/2008, звільнення з військової служби військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, здійснюється посадовими особами, зазначеними в пункті 153 цього Положення, за поданням керівників державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, до яких вони відряджалися, без зарахування в розпорядження Міністерства оборони України.

Днем закінчення військової служби для таких військовослужбовців є день, зазначений у наказі (розпорядженні) про звільнення з посади в державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, державних та комунальних навчальних закладах, до яких вони були відряджені.

У разі закінчення строку дії контракту про проходження військової служби військовослужбовці, яких передбачається звільнити з посад в державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, державних та комунальних навчальних закладах, але немає можливості використати на військовій службі, звільняються з військової служби наказом посадової особи, яка приймала рішення про їх відрядження, у зв`язку із закінченням строку контракту.

Витяги з наказів про звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються до відповідних державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів для дальшого розрахунку звільнених осіб та направлення їх на військовий облік. У день розрахунку таких осіб у зв`язку із звільненням з військової служби керівник державного органу, підприємства, установи, організації, державного та комунального навчального закладу направляє їх на військовий облік до відповідного військового комісаріату. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (далі Закон № 113-ІХ), яким, серед іншого, виключено частину четверту статті 27 Закону № 1697-VII і абзац одинадцятий частини першої статті 51 Закону № 1697-VII.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем 12.11.2019 подано рапорт Генеральному прокурору про звільнення його з військової служби відповідно до вимог пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з подальшим звільненням із займаної посади та органів прокуратури.

12 грудня 2019 року з капітаном юстиції ОСОБА_1 проведено бесіду, на якій позивач наполягав на звільненні його за підпунктом пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із закінченням проходження військової служби за контрактом, бажання щодо проходження військової служби у військовому резерві не висловив.

У зв`язку з викладеним військовим прокурором Центрального регіону України генерал-майором юстиції ОСОБА_2 на ім`я заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора Чумака В.В. за вих. № 11-827вих19 від 12.12.2019 було направлено подання про звільнення капітана юстиції ОСОБА_1 з військової служби у запас за пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Наказом Міністра оборони України від 19.12.2019 № 715, як було встановлено судом, ОСОБА_1 звільнено із військової служби, та в подальшому наказом Військової прокуратури Центрального регіону України від 23.01.2020 №16 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та з органів прокуратури.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не погоджується з правомірністю звільнення його саме з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та з органів прокуратури (за наказом в.о. військового прокурора Центрального регіону України від 23.01.2020 №16 о/с). Щодо звільнення з військової служби (за наказом Міністра оборони України від 19.12.2019 № 715) спору не виникало.

Надаючи оцінку правомірності звільнення позивача з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та з органів прокуратури, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між Міністерством оборони України та позивачем укладено Контракт від 03.02.2015 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, строком на 5 років, у зв`язку з цим, наказом Міністра оборони України від 02.02.2015 № 61 молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та відряджено до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі для призначення на відповідну посаду.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 02.02.2015 № 96о/с юриста 3 класу ОСОБА_1 звільнено з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України, у зв`язку зі вступом на військову службу (п. 3 ст. 36 КЗПП України).

Тобто, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади у зв`язку з його добровільним вступом на військову службу.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 03.02.2015 № 110о/с, виданого на підставі рапорту ОСОБА_1 від 02.02.2015 та наказу Міністра оборони України від 02.02.2015 № 61, лейтенанта юстиції ОСОБА_1 призначено слідчим військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України, поставлено на всі види забезпечення.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 06.04.2015 № 232о/с лейтенант юстиції ОСОБА_1 , на підставі його рапорту від 03.04.2015, звільнений з посади слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та призначений на посаду прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України від 21.12.2018 № 117о/с старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 , на підставі його рапорту від 21.12.2018, з 21.12.2018 звільнений з посади прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України та з 22.12.2018 призначений на посаду слідчого цієї ж прокуратури.

Тобто, станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного наказу позивач обіймав посаду слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України.

Суд зазначає, що статтею 51 Закону № 1697-VII не передбачено такої підстави для звільнення з посади прокурора, як-от звільнення з військової служби, зокрема, з підстави, встановленої пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Водночас, необхідно вказати на особливість правового становища позивача.

З огляду на зазначене, слід надати відповідь на запитання про те, чи звільнення з військової служби за контрактом (з ініціативи військовослужбовця) може бути (воднораз) підставою для його звільнення з посади прокурора військової прокуратури, на якій він проходив військову службу (за контрактом).

Як було вище зазначено, за правилами чинної на час призначення позивача на посаду частини 4 статті 27 Закону № 1697-VII, військовим прокурором міг бути громадянин з числа офіцерів, які проходять військову службу, а звідси можна дійти висновку, що військова служба була обов`язковою умовою для призначення і перебування на цій посаді (військового прокурора).

Так, після набрання чинності Законом № 113-ІХ правове регулювання становища військовослужбовців військової прокуратури стало дещо невизначеним, адже частину четверту статті 27 Закону № 1697-VII виключено.

Разом з тим, слід вказати, що у військовій прокуратурі позивач перебував на посаді слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України, як військовослужбовець, з яким було укладено відповідний контракт про проходження військової служби.

Суд наголошує на тому, що у військовій прокуратурі позивач проходив саме військову службу і це було визначальною (необхідною) умовою для його призначення на цю посаду. Якщо відносини щодо проходження військової служби припинилися, підстав для перебування/залишення на посаді прокурора військової прокуратури вже немає і така особа підлягає звільненню (з посади військового прокурора).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обґрунтованих підстав для залишення позивача на посаді прокурора після звільнення з військової служби, за наведеного правового регулювання спірних відносин, не було, оскільки вкотре треба зазначити, що не може перебувати на посаді військового прокурора особа, яка не є військовослужбовцем, як і не може бути переведена на іншу посаду (прокурора).

Іншими словами, у військовій прокуратурі позивач проходив саме військову службу (за контрактом) і це було визначальною (необхідною) умовою для його призначення на цю посаду. Якщо відносини щодо проходження військової служби припинилися, підстав для перебування/залишення на посаді прокурора військової прокуратури вже немає і така особа підлягає звільненню (з посади військового прокурора).

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 06 жовтня 2021 року у справі №420/5104/20/

Розглядати саму можливість залишення на посаді прокурора чи переведення на іншу посаду у контексті описаної ситуації можна було б за умови успішного проходження позивачем атестації.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2021 року у справі № 640/304/20, від 06 жовтня 2021 року у справі № 420/5104/20, від 25 жовтня 2022 року у справі № 520/1087/2020, від 27 жовтня 2022 року у справі № 640/26378/19, від 04 листопада 2022 року у справі № 640/386/20.

Так, абзацом третім пункту 18 розділу ІІ «Прикінцеві і Перехідні положення» Закону №113-IX передбачено, що прокурорам та слідчим військових прокуратур, які є військовослужбовцями і проходять військову службу за контрактом, надається право достроково припинити контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Прокурорам та слідчим військових прокуратур, які є військовослужбовцями і проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, надається право достроково звільнитися з військової служби.

Разом з тим, цей абзац слід застосовувати лише в контексті з попереднім абзацом цього ж пункту, яким визначено, що у разі успішного проходження атестації прокурорами та слідчими військових прокуратур, які є військовослужбовцями, питання про їх звільнення з військової служби вирішується відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та інших нормативно-правових актів України, якими встановлено порядок проходження громадянами України військової служби, з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Таким чином, з аналізу положень пункту 18 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ слідує, що право дострокового припинення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України надано прокурорам та слідчим військових прокуратур, які є військовослужбовцями і проходять військову службу за контрактом, у разі успішного проходження ними атестації з метою переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, тобто не на військову посаду.

Під час розгляду даної справи, суду не надано доказів того, що позивачем було подано на ім`я Генерального прокурора заяву про переведення на посаду прокурора та про намір пройти атестацію.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам законодавства, є таким, що прийнятий в межах повноважень відповідача та на виконання наказу Міністра оборони України від 19.12.2019 № 715.

Отже, оскільки оскаржуваний наказ прийнято правомірно, відсутні правові підстави для вирішення похідних позовних вимог щодо поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене та достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.