Справа № 160/32346/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН ДНІПРО» до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення ,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН ДНІПРО» до Рівненської митниці, в якій позивач просить:
-визнати протиправними та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000740 та №UA204020/2023/000769;
-визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості №UA204020/2023/000106/2 від 18.09.2023 та №UA204020/2023/000114/2 від 02.10.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "100 ШИН ДНІПРО" з метою митного оформлення товарів подало до Рівненської митниці електронні митні декларації, а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за вказаними електронними митними деклараціями позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема контракт, специфікацію, рахунки-фактури (інвойс), автотранспортні накладні та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації. Вказує, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірні рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки при перевірці поданої ТОВ "100 ШИН ДНІПРО" митної декларації декларантом заявлено до митного оформлення товари «шини». Проте для підтвердження витрат на транспортування до митного оформлення не надано документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення відповідно до положень Наказу від 31.07.2023 №599. За митною декларацією декларантом заявлено до митного оформлення товар: шини пневматичні, гумові, що вже використовувались, для вантажних автомобілів, придатні для подальшого використання. З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи, проте декларантом не надано витребувані митницею документи. При цьому, надані до митного оформлення документи не містять відомості щодо торгівельної марки заявленого товару, а тому заявлено декларантом не в повному обсязі відомості стосовно розміру митної вартості товару.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві.
Від відповідача до суду надійшло клопотання про перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 клопотання Рівненської митниці про перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін залишено без задоволення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН ДНІПРО» (Покупець) та «Dikabo GMBH», (Німеччина), (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № DP-DC-2023 від 23.03.2023, відповідно до умов якого продавець відвантажує, а покупець приймає та оплачує вантажні шини, що були у вжитку, придатні для подальшого використання чи відновлення, у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Євро за одиницю товару та вказана у Інвойс, умови поставки визначаються на умовах FCA (Spelle ) Інкотермс 2010.
З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем подано відповідачу митні декларації:
На підставі вимоги відповідача про надання додаткових документів 18.09.2023 позивачем надані додаткові документи, а саме: лист пояснення б/н від 18.09.2023; довідка про транспортні витати № 12/09-23 від 12.09.2023, договір перевезення № 338 від 08.09.2023.
Відповідачем зa результатами опрацювання поданої митної декларації та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації №UA204020/2023/000740 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2023/000106/2 від 18.09.2023, яким митну вартість товару визначено за резервним (6-тим) методом на рівні від 1,22 до 141 Євро/кг. нетто.
Позивач здійснив оплату за поставлений Товар, банківський платіжний документ №б/н від 19.10.2023.
Відповідачем зa результатами опрацювання поданої митної декларації та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації №UA204020/2023/000769 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №№UA204020/2023/000114/2 від 02.10.2023, яким митну вартість товару визначено за резервним (6-тим) методом на рівні від 1,22 до 141 Євро/кг. нетто.
Обставини прийняття рішення №UA204020/2023/000106/2 від 18.09.2023 наступні.
1) Довідка про транспортні витрати від 12.09.2023 № 12/09-23 не може бути взятий до уваги, так як відсутній у переліку документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 (далі - Наказ №599);
Обставини прийняття рішення №204020/2023/000114/2 від 02.10.2023 наступні.
1) Довідка про транспортні витрати від 26.09.2023 №26/09-23 не може бути взята до уваги, так як відсутня у переліку документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 (далі - Наказ №599);
Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний догові (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України від 11.09.2015 №689 затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом 1, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, суд враховує наступне.
Згідно вимог розділу ІІІ «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 №599 до документів, що місять відомості про вартість перевезення можуть належати зазначені в наказі документи.
Таким чином в нормативному акті наведені приклади документів, які можуть надаватися для підтвердження вартості перевезення, проте цей перелік не є вичерпним, з огляду на застосовану для його конкретизації конструкцію «можуть належати».
Відповідно до пп.6 п 2. ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
При цьому, суд зазначає, що довідка про транспортні витрати, що містить данні про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону Spelle (Німеччина) п/n Рава-Руська (Україна) має посилання на інвойс, містить посилання на автотранспортну накладу CMR, містить номер автотранспортного засобу яким було здійснено перевезення, що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки.
Також витрати на транспортування підтверджуються додатковими документами, зокрема: договором (контрактом) про перевезення №338 від 08.09.2023, документом, що підтверджує вартість перевезення товару №12/09-23 від 12.09.2023 та автотранспортною накладною (Road consignment note) №166747 від 12.09.2023.
В рішенні про корегування митної вартості №204020/2023/000114/2 від 02.10.2023 зазначено, що до митного оформлення для підтвердження витрат на транспортування надано довідку про транспортні витрати від 26.09.2023 № 26/09-23, але даний документ не може бути взятий до уваги так як відсутній у переліку документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599.
Згідно вимог розділу ІІІ «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 до документів, що місять відомості про вартість перевезення можуть належати зазначені в наказі документи.
Таким чином в нормативному акті наведені приклади документів, які можуть надаватися для підтвердження вартості перевезення, проте цей перелік не є вичерпним, з огляду на застосовану для його конкретизації конструкцію «можуть належати».
Відповідно до пп.6 п 2. ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
При цьому суд зазначає, що довідка про транспортні витрати, що містить данні про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону Spelle (Німеччина) п/n Рава-Руська (Україна) має посилання на інвойс, містить посилання на автотранспортну накладу CMR, містить номер автотранспортного засобу яким було здійснено перевезення, що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки.
Також витрати на транспортування підтверджуються додатковими документами, зокрема: договором (контрактом) про перевезення №338 від 08.09.2023, автотранспортною накладною (Road consignment note) № 687834 від 26.09.2023.
Отже, наведені документи у повній мірі підтверджують вартість витрат з транспортування товару до кордону України.
За вказаних обставин суд відхиляє доводи відповідача щодо не підтвердження витрат на транспортування товару.
Проте як встановлено судом до митного оформлення позивачем були надані прайс-листи, що видані компанією «Dikabo GMBH», який є продавцем за зовнішньоекономічним договором, укладеного із позивачем, та який містить комерційну пропозицію постачальника необмеженому колу заінтересованих покупців.
Крім того, прайс-листи є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми прайс-листів, тому посилання відповідача на неповноту чи обмеженість його відомостей є безпідставними.
Також в оскаржуваних рішеннях вказано, що не може бути взято до уваги копії митних декларацій країни відправлення, як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містить всіх відомостей, визначених митним законодавством Європейського союзу, щодо вартості товару та статистичної вартості, а також відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт.
З даного приводу суд зазначає, що Експортна митна декларація складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера (Нідерланди), а тому покупець товару не може відповідати за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється відповідно до законодавства, країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації.
Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №813/1350/14.
Також, в рішеннях про корегування митної вартості зазначено, що пунктом 1.3 контракту від 23.03.2023 № DP-DC-2023 вказано, що кількість товару, що поставляється згідно контракту в кожний календарний рік, зазначено у Додатку до цього контракту. Але до митного оформлення не надано будь яких додатків до контракту.
Проте судом встановлено, що Додаток до контракту від 23.03.2023 №DP-DC-2023 наданий на письмову вимогу відповідача разом з листами - поясненнями позивача, а тому був наявний у відповідача на дату винесення оскаржуваних рішень.
На підставі викладеного суд доходить висновку, що надані позивачем документи повністю підтверджують вартість товару, а вказані в них відомості узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість.
Наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, суд вважає безпідставними, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000106/2 від 18.09.2023 та №UA204020/2023/000114/2 від 02.10.2023 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки відповідачем не доведена правомірність своїх дій, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 7983,83 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 77, 139, 242-243, 245-246, 257 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН ДНІПРО" до Рівненської митниці про визнання протиправними рішень, карток відмови та їх скасування - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000740 та №UA204020/2023/000769.
Визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості №UA204020/2023/000106/2 від 18.09.2023 та №UA204020/2023/000114/2 від 02.10.2023.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН ДНІПРО" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7983,83 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська