Справа № 200/2585/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року справа №200/2585/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу державного підприємства "Добропіллявугілля-Видобуток" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 200/2585/23 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства "Добропіллявугілля-Видобуток" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача податковий борг шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 34 223 523,00 грн на користь державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідача наявний податковий боргу у розмірі 25 925 393,83 грн. Враховуючи несплату відповідачем податкового боргу в добровільному порядку наявні підстави для стягнення такого боргу в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з державного підприємства Добропіллявугілля-Видобуток податковий борг шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 34 223 523,00 грн на користь державного бюджету України.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

На підставі вищезазначених нормативно-правових актів відповідачем подано до податкового органу заяву від 30.09.2022 про відсутність можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, в тому числі щодо сплати податку на прибуток, сума якого включена позивачем до суми податкового боргу, тощо.

07.12.2022 податковим органом прийнято рішення про відсутність підстав для визнання неможливості у підприємства своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, яке оскаржено підприємством до ДПС України 03.01.2023, проте на час звернення податкового органу до суду з позовом про стягнення податкового боргу 02.06.2023 рішення за результатами розгляду скарги підприємству не надходило.

Отже, відповідно до ст. 56 ПК України, скарга відповідача є задоволеною, як і є задоволеною заява від 30.09.2022 про відсутність можливості виконання платником податків податкового обов`язку.

Податкова вимога від 29.03.2023 прийнята щодо податкових зобов`язань відповідача з податку на прибуток, які виникли за період 2021 року, ІІ та ІІІ квартал 2022 року за рахунок несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань по деклараціям з податку на прибуток, несплати задекларованих податкових зобов`язань згідно уточнюючих розрахунків з податку на прибуток, пені по декларації з податку на прибуток від 02.11.2022.

З огляду на приписи абз.1 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України строк сплати податкових зобов`язань відповідача з податку на прибуток за 2021 рік, ІІ та ІІІ квартал 2022 року не настав, а виконання такого обов`язку можливе протягом 6 місяців після припинення або скасування воєнного стану.

Отже, сума з податку на прибуток в загальному у розмірі 34 223 523,00 грн не може вважатися податковим боргом.

Також суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянувши справу за правилами спрощеного провадження тоді, як розмір податкового боргу перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені судами обставини справи.

ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» перебуває на обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, має відкриті рахунки у банках, зокрема АТ Пумб.

29.03.2023 податковим органом сформовано на адресу ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» податкову вимогу № 0-3200 від 29.03.2023 на загальну суму 34 223 523,00 грн.

Рішенням від 29.03.2023 № 40/32-00-13-11 про опис майна у податкову заставу податковим органом здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) позивача, а у разі, якщо на момент складання акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менше суми податкового боргу, - також того майна, права власності на яке він набуде у майбутньому.

ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» оскаржило податкову вимогу від 29.03.2023 в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/3078/23 від 29.08.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024, відмовлено в задоволенні позову ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29.03.2023 № 0-3200.

Станом на травень 2023 року загальна сума заборгованості перед бюджетом підприємства складає 34 223 523,00 грн, у тому числі по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 34 223 523,00 грн, яка виникла:

- за рахунок несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань по деклараціям з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на суму 28 438 234,00 грн по деклараціям: № від 02.03.2022 термін сплати 11.03.2022 19 023 098,00 грн, № від 08.08.2022 термін сплати 19.08.2022 2 250 491,00 грн, № від 08.11.2022 термін сплати 21.11.2022 6 540 270,00 грн № від 22.02.2023 термін сплати 13.03.2023 624 375,00 грн.

- пеня нарахована в ІКІІ відповідно п.п. 129.1.3 ст. 129 ПК України по декларації з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності № від 02.11.2022 термін сплати 21.11.2022 на суму 527 754,00 грн.

Відповідно витягу з інтегрованої картки відповідача за період з 11.03.2022 по 23.05.2023 вбачається заборгованість відповідача у розмірі 34 223 523,00 грн.

Станом на час розгляду справи податковий борг відповідача не змінився, залишається непогашеним та становить 34 223 523,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач дотримався визначених статтею 95 Податкового кодексу України вимог, сума податкового боргу є узгодженою, тому наявні підстави для стягнення податкового боргу з відповідача.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут та далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

На підставі пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 56.16 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За приписами пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (…)

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

На підставі пункту 95.3 статті 95 ПК України, зокрема, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як свідчать матеріали справи, податкову вимогу від 29.03.2023 № 0-3200 на загальну суму податкового боргу платника податків станом на 28.03.2023 - 34 223 523,00 грн направлено на адресу відповідача поштою та вручено платнику податків - ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» 04.04.2023.

Заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно задекларованих податкових зобов`язань по деклараціям з прибутку та уточнюючим розрахункам з податку на прибуток, пені по декларації з податку на прибуток від 02.11.2022 №

Підстави виникнення податкової заборгованості та наявність боргу у визначеному позивачем розмірі підтверджені також інтегрованою карткою платника податків.

Відповідачем податкова вимога оскаржена в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/3078/23 від 29.08.2023, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29.03.2023 № 0-3200 відмовлено.

Отже, податкова вимога від 29.03.2023 № 0-3200 є чинною, а сума податкової заборгованості є узгодженою.

Враховуючи наявність у позивача податкового боргу, який узгоджений самостійно позивачем, а не за рішенням контролюючого органу, податковий орган дотримався вимог, визначених статтею 95 ПК України, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача податкового боргу шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 34 223 523,00 грн.

Щодо посилань апелянта на приписи абз. 1 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, суд зазначає наступне.

Як зазначає відповідач, 30.09.2022 він звернувся до податкового органу з заявою № 01-10/623 про відсутність можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки.

Рішенням № 28/32-00-04-01-06 від 07.12.2022 визначено відсутність підстав для визнання неможливості у ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» своєчасно виконувати податкові зобов`язання, зокрема, з дотриманням термінів сплати податку на прибуток, за період з 24.02.2022 до припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до абзацу першого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України ( в редакції, чинній на час формування податкової вимоги від 29.03.2023) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Оскільки на час розгляду цієї справи податковим органом не приймалося рішення про відсутність у ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки щодо термінів сплати, зокрема, податку на прибуток, тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин вимог абзацу першого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Крім того, суд звертає увагу, що абзацом п`ятим підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України ( в редакції, чинній на час формування податкової вимоги від 29.03.2023) визначено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу.

Оскільки відповідач не визнаний таким, у якого відсутня можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, під час дії воєнного стану не зупиняється здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків, тому відповідачем правомірно сформовано податкову вимогу від 29.03.2023, а судом першої інстанції правильно прийнято рішення про стягнення з ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» суми податкового боргу.

Суд не приймає доводи відповідача, що відповідно до ст. 56 ПК України його скарга на рішення про відсутність підстав для визнання неможливості своєчасно виконувати податкові зобов`язання є задоволеною, як і є задоволеною заява від 30.09.2022 про відсутність можливості виконання платником податків податкового обов`язку, оскільки в межах цієї справи дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 160/7345/20, від 15.06.2023 у справі № 160/13436/22.

При цьому в межах розгляду цієї справи суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз і оцінку правильності дій податкового органу щодо не розгляду заяви ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» від 30.09.2022 та визначати наявність наслідків, встановлених статтею 59 ПК України, оскільки правомірність такий дій (бездіяльності) податкового органу має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження дій (бездіяльності) контролюючого органу.

Щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження суд зазначає наступне.

Форми адміністративного судочинства встановлені статтею 12 КАС України, відповідно до частини першої якої адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною четвертою статті 12 КАС України передбачено перелік спорів, у яких виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи.

Як визначено пунктами 7 та 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною другою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки ця справа не відноситься до справ, які виключно розглядаються за правилами загального позовного провадження, перелік яких визначено у частині четвертій статті 12, частині другій статті 257 КАС України, тому не є порушенням норм процесуального права розгляд судом першої інстанції цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Є помилковим посилання відповідача, як на підставу неможливості розгляду справи за правилами спрощеного провадження на розмір податкового боргу, який перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки це правило розповсюджується на позови фізичних та юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а не на справи, позивачем в яких є саме суб`єкт владних повноважень.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Добропіллявугілля-Видобуток" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 200/2585/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 200/2585/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 30 травня 2024 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 травня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко