Справа № 580/6488/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6488/23 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати на користь позивача додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року включно, в розмірі 1,00 грн без врахування затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення позивачу додаткової доплати на період дії карантину;

- зобов`язати відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 та протягом 30 днів з дня його відміни», за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року включно, відповідно до затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, в наступних розмірах: по 50,00% від суми відповідного місячного грошового забезпечення за кожний місяць.

Також позивач просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду у цій справі.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо обчислення та виплати на користь ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року включно, в розмірі 1,00 грн без врахування затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення ОСОБА_1 додаткової доплати на період дії карантину.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 та протягом 30 днів з дня його відміни», за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року включно, відповідно до затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, в наступних розмірах: по 50,00% від суми відповідного місячного грошового забезпечення за кожний місяць.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Скаржник мотивує свої вимоги тим, що фінансування для здійснення доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції у спірний період не надходило та згідно з положеннями Постанов №302 №375 Кабінету Міністрів України відповідач не є розпорядником коштів, відповідно, не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень про виділення таких коштів.

Також скаржник зазначає, що виплата доплати, передбаченої Постановою КМУ №375, здійснюється на власний розсуд Департаменту патрульної поліції.

Крім вказаного, апелянт повідомляє про наявність судового рішення у справі №580/5861/22, у якій позивачем заявлялись аналогічні позовні вимоги, та за результатами вказаної справи зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року. Тобто, на переконання скаржника, позивач подав позов до відповідача про той самий предмет і з тих самих підстав, які вже розглянуті судом, тому, заявлені позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду у цій справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Позивач в обґрунтування своїх доводів зазначає, що його право на отримання додаткової доплати до грошового забезпечення підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.04.2023 у справі № 420/19450/21.

Також позивач зазначає про безпідставні твердження апелянта щодо ідентичності позовних вимог у справах 580/5861/22 та 580/6488/23 (яка розглядається), оскільки позовні вимоги у цих справах є різними за своєю суттю.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу ДПП від 20.10.2017 за № 427 о/с позивач з 23.10.2017 перебував на службі в поліції та безпосередньо проходив службу в управлінні патрульної поліції в Черкаській області ДПП. Цим наказом призначений на посаду поліцейського роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП.

Наказом ДПП від 15.06.2018 за № 568 о/с позивач призначений на посаду поліцейського взводу № 2 роти ТОР управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП з 15.06.2018.

Наказом ДПП від 04.12.2019 за № 947 о/с позивач призначений на посаду інспектора взводу № 2 роти ТОР управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП з 04.12.2019.

Наказом ДПП від 20.10.2022 за № 1324 о/с позивач звільнений зі служби в поліції з 31.10.2022 за власним бажанням.

Керівником управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП сформовано список працівників для встановлення додаткової доплати на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Із даного списку вбачається, що позивач з березня 2020 року (з часу введення карантину) по січень 2022 року включно був включений до нього. У списку наявні відомості про кількість змін, протягом яких позивач під час виконання службових обов`язків забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням. Крім того, визначено і розмір доплати, з урахуванням показника пропорційності визначеного керівником, який у період з березня 2020 по січень 2022 року був визначений у розмірі від 28,13% до 50% грошового забезпечення кожного місяця за окреслений період.

У зв`язку з невиплатою наведеної доплати, позивач звернувся до суду та рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі № 580/5861/22 зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни" від 29.04.2020 № 375 за період з березня 2021 по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року, включно.

Рішення суду набрало законної сили 10.05.2023.

На заяву позивача відповідач листом від 27.06.2023 № П-6826/41/5/05/2023 надіслав розрахунок доплати на виконання рішення суду від 02.02.2023 у справі № 580/5861/22 у вигляді розрахункового листа за червень 2023 року, з якого вбачається, що позивачу проведено нарахування в сумі 1 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що дії відповідача щодо виплати позивачу доплати до грошового забезпечення за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року №375 в розмірі 1,00 грн є протиправними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09 грудня 2020 року №1236 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 29 квітня 2020 року № 342 (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни" від 29 квітня 2020 року № 375 (далі - Постанова № 375) на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Згідно з п.п. 2-5 Постанови 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади. Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Отже, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи свідчать, що позивач за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року включений до Списку працівників для встановлення додаткової доплати на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. У списку наявні відомості про кількість змін протягом яких позивач під час виконання службових обов`язків забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням.

Також цим списком визначено розмір доплати, з урахуванням показника пропорційності визначеного керівником, який у період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року, становить 50,00% від суми відповідного місячного грошового забезпечення за кожний місяць.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач набув право на отримання спірної доплати саме з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року у належному розмірі, яка не виплачувалась, тоді як відповідачем на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/5861/22 здійснено виплату позивачу додаткової доплати у сумі 1,00 грн.

Доводи відповідача про те, що виплата доплати, передбаченої Постановою КМУ №375, здійснюється на власний розсуд є безпідставними, оскільки у списку формування даних для встановлення додаткової доплати на період дії карантину позивачу у період з березня 2020 року по січень 2022 року керівником УПП в Черкаській області визначено розмір доплати, з урахуванням показника пропорційності відпрацьованого часу, а саме: за березень 2020 року 40,00% грошового забезпечення, квітень-травень 2020 р. - по 50,00%, червень 2020 р. - 35,71%, липень 2020 р. - 28,13 %, серпень 2020 р.- 28,57 %, вересень 2020 р.- 37,50 %, жовтень 2020р. - 44,44 %, листопад 2020р. - 39,29 %, грудень 2020 р. - січень 2022 року - по 50% від суми відповідного місячного грошового забезпечення за кожний місяць.

Згідно з розрахунковими листами позивачу здійснена додаткова доплата під час карантину за кожний місяць з березня 2020 року по червень 2020 року, а саме: в липні 2020 року виплачено за березень 2020 року - 1 090,93 грн, квітень 2020 року - 6058,69 грн, травень 2020 року - 6003,21 грн, червень 2020 року - 2 076,32 грн, в серпні 2020 року виплачено за липень 2020 року - 3 536,68 грн, в грудні 2020 року виплачено за серпень 2020 року - 1 727,84 грн, за вересень 2020 року - 4 698,99 грн, жовтень 2020 року - 2 689,36 грн, листопад 2020 року - 4 889,44 грн, грудень 2020 року - 401,29 грн; в липні 2021 року виплачено за січень 2021 року - 2 845,18 грн, лютий 2021 року - 3 773,68 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнає необґрунтованим твердження апелянта про те, що розмір доплати встановленої позивачу у розмірі 1,00 грн є достатнім, оскільки позивач отримував вказану доплату в збільшеному розмірі відповідно до наведеного списку.

Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що дії відповідача щодо обчислення та виплати на користь позивача додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року, в розмірі 1,00 грн є протиправними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року, відповідно до затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, в розмірі: з березня 2021 року - січень 2022 року - по 50,00% від суми відповідного місячного грошового забезпечення за кожний місяць.

Доводи скаржника про те, що відсутність фінансування для здійснення спірної доплати позивачу є підставою для визнання його дій правомірними, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Згідно з висновками Великої Палати у справі №911/4249/16 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справах № 925/246/17, № 925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 12-46гс18.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету. Зокрема, в Рішенні від 09.07.07р. №6-рп/2007 КСУ вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Важливим є і те, що ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

ЄСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Доводи скаржника щодо його дискреційних повноважень, колегія суддів оцінює наступним чином.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 № 7 Про судове рішення в адміністративній справі зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Враховуючи встановлення судовим рішенням у справі 580/5861/22 протиправності дій відповідача щодо не проведення спірної виплати, а в подальшому здійснення такої виплати у сумі 1 грн, що суперечить пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 375 та списку формування даних для встановлення додаткової доплати на період дії карантину позивачу у період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року, затвердженого керівником УПП в Черкаській області, колегія суддів висновує, що посилання відповідача на власні дискреційні повноваження з цього приводу є безпідставними.

Посилання скаржника щодо подання позивачем аналогічних позовів у справах 580/5861/22 та 580/6488/23, колегія суддів відхиляє, оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/5861/22 встановлено право позивача на отримання спірної виплати шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною. Натомість, у межах справи, яка розглядається, позивач оскаржує дії відповідача щодо нарахування доплати за період з березня 2021 року по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року в розмірі 1,00 грн без врахування затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення позивачу додаткової доплати на період дії карантину.

Питання протиправності дій відповідача щодо виплати доплати не слугували предметом судового розгляду у справі № 580/5861/22 та суд не надавав їм правову оцінку, оскільки вони виникли пізніше, тобто після проведення нарахувань в сумі 1 грн.

За таких умов, згадані адміністративні позови не є подібними, втім пов`язані спрямованістю на ефективний захист порушених скаржником прав позивача.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна