Справа № 460/3720/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2024 року м. Рівне №460/3720/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за періоди: 2009 рік, січень-травень 2010 року, липень-листопад 2010 року, січень-березень 2011 року, травень-листопад 2011 року, 2012-2013 роки, січень-липень 2014 року, вересень 2014 року, листопад 2014 року, січень 2015 року, березень 2015 року, вересень-жовтень 2015 року;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за періоди: 2009 рік, січень-травень 2010 року, липень-листопад 2010 року, січень-березень 2011 року, травень-листопад 2011 року, 2012-2013 роки, січень-липень 2014 року, вересень 2014 року, листопад 2014 року, січень 2015 року, березень 2015 року, вересень-жовтень 2015 року;

визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо вирішення питання про наявність у права на отримання індексації за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь індексацію за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 27.01.2021 із застосуванням базового місяця березень 2018 року;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 27.01.2021 з застосуванням базового місяця березень 2018, та з врахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час проходження військової служби в період з 01.01.2009 по 27.01.2021 позивачу протиправно не виплачувалася індексація грошового забезпечення в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що позивачу нараховано та виплачено усі належні суми, а тому просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у відповідача, де отримував грошове забезпечення.

Позивач зазначає, що у період з 01.01.2009 по 27.01.2021 йому індексація грошового забезпечення не нараховувалася у встановленому законодавством порядку.

Вважаючи протиправними дії щодо ненарахування та не виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1-3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 цього Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону №1282-ХІІ (в редакції, яка діє з 01.01.2015, а щодо відсоткового значення порогу індексації з 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Правові норми п.5 Порядку №1078, у редакції пункту, яка діяла до 15.12.2015, передбачали, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Враховуючи положення Порядку №1078 (у редакції до 01.12.2015), місяць, в якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 №1013 (набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015) було внесено зміни до Порядку №1078, відповідно до яких запроваджено єдині підходи при проведенні індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення.

З 01.12.2015 редакція п.5 Порядку №1078 передбачає, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз редакцій норми п.5 Порядку № 1078 дозволяє дійти висновку, що до грудня 2015 року зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів було визначено як підстава для зміни базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для цілей визначення наявності або відсутності підстав для нарахування індексації.

Отже, до 01.12.2015 будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації.

Таким чином, що стосується періоду з 01.01.2008 до 01.12.2015, то базовий місяць для обрахунку індексації грошового забезпечення визначався залежно від підвищення складових грошового забезпечення.

Проаналізувавши нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за цей період, суд установив:

- у 2009 році індексацію грошового забезпечення нараховано та виплачено не було (грудень 2009 року місяць прийняття на службу);

- у 2010 році індексацію грошового забезпечення за січень-травень, липень-листопад нараховано та виплачено не було, за червень та грудень індексацію грошового забезпечення було нараховано та виплачено;

- у 2011 році індексацію грошового забезпечення січень-березень та травень-листопад нараховано та виплачено не було, за квітень та грудень індексацію грошового забезпечення було нараховано та виплачено;

- у 2012 2013 роках індексацію грошового забезпечення позивачу нараховано та виплачено не було;

- у 2014 році індексацію грошового забезпечення за січень липень, вересень та листопад нараховано та виплачено не було, за серпень, жовтень та грудень індексацію грошового забезпечення було нараховано та виплачено;

- у 2015 році індексацію грошового забезпечення за січень, березень, вересень-жовтень нараховано та виплачено не було, за лютий, квітень-серпень та листопад-грудень індексацію грошового забезпечення було нараховано та виплачено.

Базові місяці для індексації грошового забезпечення за вказані роки відповідач обрав наступні: грудень 2009 року (місяць прийняття на службу), серпень 2010 року (зросла надбавка за особливі умови служби), квітень 2011 року (встановлено надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі), вересень 2011 року (підвищення надбавки за кваліфікацію), травень 2015 року та червень 2015 року (зростання складових грошового забезпечення).

Вказані обставини підтверджуються довідкою про виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2009 по 27.01.2021 позивачу №277 від 25.04.2024 та відзивом на позов.

Суд зазначає, що відповідач правильно застосував вказані вище базові місяця для індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2009 до 01.12.2015, у тих місяцях, коли було нарахування індексації грошового забезпечення, оскільки через зміну обов`язкових складових грошового забезпечення у позивача кожного разу змінювався базовий місяць.

При цьому, судом встановлено, що за грудень 2009 року, січень-травень 2010 року, липень-листопад 2010 року, січень-березень 2011 року, травень-листопад 2011 року, січень-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року, січень-липень 2014 року, вересень 2014 року, листопад 2014 року, січень 2015 року, березень 2015 року, вересень-жовтень 2015 року відповідачем протиправно не було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення, тому з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказані вище періоди.

Що стосується періоду для проведення індексації з 01.12.2015 по 31.12.2018, то суд зазначає, що, починаючи з 01.12.2015 базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення є той, у якому підвищився посадовий оклад військовослужбовців.

Судом встановлено, що зміна посадових окладів з урахуванням періоду проходження військової служби позивача відбулася 01.01.2008, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07.11.2007 №1294 (далі Постанова №1294) та 01.03.2018, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704).

Таким чином, базовими місяцями для обчислення індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 є січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 березень 2018 року.

У ході розгляду справи судом встановлено, що за січень 2016 року відповідачем протиправно не було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення, тому з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказані вище періоди.

Судом також встановлено, що відповідно до довідки №277 від 25.04.2024, за періоди грудень 2015 року та з лютого 2016 року по лютий 2018 року відповідач нарахував та виплатив індексацію грошового забезпечення із застосуванням червня 2015 року, як базового місяця.

Однак, як вище зазначив суд, застосування червня 2015 року, як базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення за період грудень 2015 року та з 01.02.2016 по 28.02.2018 є помилковим.

Належним базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за цей період є січень 2008 року.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за періоди грудень 2015 року та з 01.02.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця червень 2015 року та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за періоди грудень 2015 року та з 01.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Перевіряючи дотримання відповідачем норм чинного законодавства при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 30.11.2018, суд зазначає таке.

Зі змісту наявної у матеріалах справи довідки №277 від 25.04.2024 встановлено, що позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення за період з грудня 2018 року.

Оцінюючи доводи сторін з урахуванням фактичних обставин цієї справи та неведеного правового регулювання спірних правовідносин суд відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21 та від 11.05.2023 у справі №260/6386/21, та зазначає таке.

Аналіз викладених вище норм Порядку №1078 вказує, що цей нормативно-правовий акт передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, "поточної" та "індексації-різниці".

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абз.2 п.1-1, абз.6 п.5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз. 2, 5 п.4 Порядку №1078).

Суд враховує, що з 01.12.2015 в абз.4 п.5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковою для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п.п.5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Водночас, аналіз абз.абз.3, 4 п.5 Порядку №1078 дозволяє дійти висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці.

У цьому контексті суд зауважує, що з огляду на абз.4 п.5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для визначення розміру індексації-різниці відповідач повинен був застосувати абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Як встановлено судом, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01.03.2018 до 30.11.2018 та не вирішував питання щодо наявності у позивача права не цей вид індексації за спірний період.

Водночас, суд звертає увагу на те, що нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. Визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Як встановив суд, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 та не вирішував питання щодо наявності у позивача права не цей вид індексації за спірний період. Саме тому суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача у цій частині.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою ефективного захисту порушеного права, за захистом якого позивач звернувся до суду, належить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Перевіряючи дотримання відповідачем норм чинного законодавства при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2018 по 27.01.2021, суд зазначає таке.

Зі змісту наявної у матеріалах справи довідки №277 від 25.04.2024 встановлено, що позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 27.01.2021 із застосуванням базового місяця березень 2018 року, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи частково не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті.

Отже, вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди: грудень 2009 року, січень-травень 2010 року, липень-листопад 2010 року, січень-березень 2011 року, травень-листопад 2011 року, січень-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року, січень-липень 2014 року, вересень 2014 року, листопад 2014 року, січень 2015 року, березень 2015 року, вересень-жовтень 2015 року та січень 2016 року.

Зобов`язати 4 Територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди: грудень 2009 року, січень-травень 2010 року, липень-листопад 2010 року, січень-березень 2011 року, травень-листопад 2011 року, січень-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року, січень-липень 2014 року, вересень 2014 року, листопад 2014 року, січень 2015 року, березень 2015 року, вересень-жовтень 2015 року та січень 2016 року.

Визнати протиправними дії 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди грудень 2015 року та з 01.02.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця червень 2015 року.

Зобов`язати 4 Територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди грудень 2015 року та з 01.02.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність 4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Зобов`язати 4 Територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вирішити питання щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - 4 Територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складений 28.05.2024.

Суддя Олег ГРЕСЬКО