Справа № 711/3872/24
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3872/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі - Буйновській А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника

відповідача за довіреністю Лебідь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мохура Олександра Костянтиновича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мохура О.К., Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що інспектором поліції Мохуром О.К. 01.05.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2045160, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу 340грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в м. Черкаси, по вул. Сумгаїтська, 2, рухався зі швидкістю 75км/год, чим порушив п.12.9 б) Правил дорожнього руху України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбаченими знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Позивач вважає, що постанова від 01.05.2024 винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, є необгрунтованою і такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає до скасування.

Так, позивач вважає, що поліцейський не повинен був використовувати з руки прилад TruCAM, яким здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, що не відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки простежуються певні коливання, що можуть дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував водій. Поліцейським не було вжито заходів щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Крім того, зазначено, що, як на думку позивача, відповідачем при розгляді справи не надано доказів щодо способу використання, закріплення приладу, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача. У постанові відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожніх знаків 3.29, 3.31, 30.3 та зони їх дій в кілометровій відмітці вказаної автодороги м. Черкаси, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення. Відповідач працівник поліції, який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем. Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам КУпАП.

Таким чином, позивач просить суд, - скасувати постанову від 01.05.2024 серія ЕНА №2045160, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу 340грн.

Ухвалою суду від 15.05.2024 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами ст.ст. 268, 286 КАС України.

Відповідачем Інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Мохуром О.К. відзив подано не було.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції через представника за довіреністю ОСОБА_2 подано відзив на позов, який прийнятий судом. Зазначено, що 01.05.2024 р. близько 14 год. 18 хв. відповідач поліцейський ОСОБА_3 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».

В цей час, в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 2, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер НОМЕР_1 ), було зафіксовано, що водій транспортного засобу TOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_2 ), в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 25 км/год., чим порушив п. 12.9. б) ПДР України.

Після чого, на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", автомобільTOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_2 ) було зупинено.

Відповідач поліцейський ОСОБА_3 , згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Надалі, поліцейський згідно з п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія. Після перевірки документів відповідач згідно із вимогами ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Під час розгляду справи позивач факт вчинення правопорушення не заперечував.

Розглянувши справу, відповідач, відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП, виніс постанову серії ЕНА № 2045160 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Надалі, відповідач, згідно із ст. 285 КУпАП, ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

Також, позивачеві було роз`яснено зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП щодо порядку оскарження постанови.

Відповідач вважає, що твердження позивача, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсності та спростовуються доказами по справі. Відповідно до чинного законодавства, поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку.

Також відповідач вказує, що твердження позивача про відсутність знаків, в тому числі знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості, не заслуговують на увагу, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не за порушення вимог заборонних знаків, а за перевищення швидкості в населених пунктах, що встановлена п. 12.4 ПДР України.

Твердження відповідача про те, що поліцейський не роз`яснив право особи скористатися правовою допомогою, як на думку відповідача, не відповідає дійсності та спростовується особистим підписом позивача у п. 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено». Як вказує у відзиві відповідач, позивачу були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно із ст. 268 КУпАП.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.

У відзиві зазначено, що відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення в суді, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Також представник відповідача у відзиві вказує, що відповідач - поліцейський діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування. Таким чином, просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи позовної заяви та просив її задовольнити, враховуючи викладене обгрунтування. Зазначив, що він керував автомобілем, який належить йому на праві власності, і дотримувався швидкості 68км/м. Він має посвідчення водія (тимчасове), яке видане вперше і на 2 роки. Повідомив, що раніше він вже притягувався до адміністративної відповідальності і на нього було накладено штраф. Визнав обставини про те, що у постанові наявні його підписи, зокрема і у розділі щодо роз`яснення йому працівником поліції прав, але підпис він поставив, оскільки поспішав по своїх справах. Постанову від 01.05.2024 він отримав на місці. Крім того, просив стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати сплачений при подачі позову судовий збір.

В судове засідання відповідач поліцейський ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує доводи відповідача Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні представник відповідача Департаменту патрульної поліції за довіреністю Лебідь А.І. просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи відзиву на позов. Крім того, додала, що за нормами законодавства не передбачено обов`язку щодо того, що вимірювальний прилад повинен бути саме закріпленим, оскільки передбачені норми щодо можливості використовувати поліцейським вимірювальний прилад, тримаючи в руках. Також зазначила, що поліцейський використовував лазерний вимірювач правомірно, враховуючи норми Закону України «Про метрологію», ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» тощо. Крім того, модель приладу, який використовувався поліцейським, є ручним. Щодо доводів позивача про те, що він рухався зі швидкістю 68км/год, то позивач не може сказати, яка саме швидкість була під час фіксування приладом, оскільки він не знає, коли така фіксація відбувається. Вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП і постанова від 01.05.2024 є законною.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, а також переглянувши відеоматеріали, надані відповідачем, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

встановлено, що 01.05.2024 р. близько 14 год. 18 хв. відповідач поліцейський ОСОБА_3 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».

В цей час, в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 2, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер НОМЕР_1 ), було зафіксовано, що водій транспортного засобу TOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_2 ) позивач по справі ОСОБА_1 , в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 25 км/год., чим порушив п. 12.9. б) ПДР України.

Після чого, поліцейським автомобільTOYOTA CAMRY (д.н.з. НОМЕР_2 ), який належить і яким керував ОСОБА_1 , було зупинено.

Працівником поліції ОСОБА_3 01.05.2024 проведено розгляд адміністративної справи на місця події і винесено постанову серія ЕНА №2045160 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення - штраф у розмірі 340грн. 00коп. З постановою позивача було ознайомлено і він її отримав на місці, про що свідчить розписка, і ці обставини визнані позивачем під час розгляду справи.

При цьому, у постанові зазначено, що швидкість вимірювалась приладом TruCam 000424, фото і відеофіксація з якого додається. Крім того, під час розгляду даної справи, судом встановлено і про це зазначив позивач в судовому засіданні, що будучи зупиненим, йому було повідомлено про підстави зупинення порушення ПДР перевищення обмеженої швидкості руху ТЗ. Також у постанові зазначено про те, що ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис.

В судовому засіданні позивач зазначив, що у постанові дійсно наявний його підпис, але він розписався у графі щодо роз`яснення йому прав, хоча цього зроблено не було, оскільки поспішав по своїх справах і мав наміри оскаржити до суду цю постанову.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8 ч. 1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 цього Закону поліцейський має право зупиняти транспортні засоби якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

За нормами ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема як фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно, даною нормою законодавства передбачена можливість використання, закріплення, монтування такої техніки, а не обов`язок.

За Методичні рекомендаціями щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, які застосовуються працівниками поліції, визначено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam є засобом вимірювальної техніки та фіксації правопорушень і відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно до якого засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності (стаття 1). Це підтверджується Свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки, Сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Фото- та відеофіксація є допоміжними функціями приладу «TruCAM» і функція фото- та відеофіксації описані як в методичних рекомендаціях щодо використання, так і в інструкції з використання.

Отже, ці норми узгоджуються із змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», за яким вказано, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі. Це підтверджується, зокрема, офіційним листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 №22-38/49.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані близько 150-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437.

Відповідно до свідоцтва про повірку, врегульованого засобу вимірювальної техніки №22/01-28696, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 04.10.2023 та чинного до 04.10.2024 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000424, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc. підтверджується виданим державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертним висновком від 07.09.2021 №04/05/02-2522, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES, відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/28696, підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000424 до застосування. За даними експертного висновку від 07.09.2021 на номер зразка об`єкту експертизи - ТС000424, який використовувався працівником поліції при подіях від 01.05.2024, розповсюджується дія експертного висновку.

Опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами.

За дослідженими матеріалами та доказами по справі, встановлено, що місце розташування знаку 5.76 ПДР України, місце для роботи (розташування) з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму. Крім того, на схемі визначене й місце знаходження транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , на час вимірювання швидкості.

Слід зазначити, що Правила дорожнього руху щодо застосування знаку 5.77 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» не передбачають здійснення відеофіксації лише засобами вимірювання в автоматичному режимі чи стаціонарно закріпленими приладами. На думку суду, перешкод/обмежень/заборон для застосування працівниками поліції приладу TruCam в ручному режимі, законодавством не визначено.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 № 596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 1.9 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.3. б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як передбачено п.12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.9. б) ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, за результатами встановлених обставин та досліджених доказів, у тому числі переглянутого відеозапису, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки жодним чином не встановлені обставини, які б свідчили про порушення поліцейським вимог чинного законодавства щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , розгляду адміністративної справи щодо позивача, оформлення, складання та винесення постанови від 01.05.2024, щоби давало підстави для скасування цієї постанови. На думку суду, безпідставними, з огляду на норми законодавства та обставини події, є доводи позивача про те, що поліцейський не мав права використовувати прилад вимірювання швидкості транспортного засобу у ручному режимі. Підстав вважати, що мали місце коливання в момент фіксації швидкості у русі транспортного засобу, яким керував позивач, внаслідок чого, начебто, як за твердженнями останнього, відбулася похибка, при умові, що він не допустив порушення Правил дорожнього руху щодо швидкості, - немає, оскільки саме при стабільності утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості, що і було належним чином зафіксовано на файлі _е6000_0501_141810.jmf від 01.05.2024 о 14:18:10. Крім того, встановлено, що поруч жодних інших транспортних засобів із транспортним засобом, яким керував позивач, не було і допустити можливість фіксування швидкості іншого транспортного засобу, підстав немає.

Твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, стосовно порушення його прав працівниками поліції, зокрема відповідачем інспектором ОСОБА_3 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Слід зазначити, що нормами КУпАП та вказаною вище Інструкцією №1395 не передбачено обов`язок поліцейського фіксувати на відеокамеру хід розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці події, а тому відсутність відеозапису процесу розгляду адміністративної справи не свідчить про те, що фактично справа не розглядалася. При цьому, сам позивач в судовому засіданні не заперечував факту, при обставинах, які встановлені судом під час перегляду відеозапису, наданого стороною відповідача, про те, що йому працівником поліції було повідомлено про причини його зупинки, він надав поліцейському документи, що посвідчують особу тощо. Крім того, доводи позивача про те, що йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються дослідженими доказами, зокрема, у постанові від 01.05.2024 у графі роз`яснення прав особі, наявний підпис ОСОБА_1 (що він і підтвердив), чим підтверджені доводи відповідача про те, що норми процесуального законодавства працівником поліції були виконані. Що стосується доводів позивача про те, що поліцейським йому не було забезпечено участь представника адвоката, то, як на переконання суду, відсутність захисника при винесенні оскаржуваної постанови від 01.05.2024, не є порушенням прав та інтересів ОСОБА_1 , оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення в суді в порядку адміністративного судочинства, а тому подальший захист прав і свобод особи йому забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень, на що неодноразово звертав увагу і Верховний Суд у своїх постановах.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, надав до суду належні і допустимі, у розумінні ст. 72 КАС України, докази, які підтверджують правомірність винесення оскаржуваної постанови від 01.05.2024 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 340грн. 00коп. На переконання суду, постанова від 01.05.2024 відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається. Отже, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 268, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мохура Олександра Костянтиновича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови від 01.05.2024 серія ЕНА №2045160 про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 29.05.2024.

Головуючий суддя: С. М. Позарецька