Справа № 766/77/24
Суддя: Соловйов О. В.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/77/24
Провадження №2-а/485/2/24
Рішення

іменем України

30 травня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Павлюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Десятник Лілія Сергіївна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Десятник Л.С., в якому просить скасувати постанову серії ДП18 № 856476 від 26 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що 26 грудня 2023 року інспектором батальйону УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Десятник Л.С. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 856476. Вважає постанову винесено незаконно, без з"ясування і доведення обставин, які б свідчили про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Так, 03 січня 2023 року в м. Херсон поліцейськими відносно нього було складено адміністративний протокол серії ААД № 070672, при цьому водійське посвідчення в нього не вилучалось. В наступному, 17 грудня 2023 року під час спілкування з поліцейським, при встановленні в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, інспектор батальйону УПП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомила, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 08 листопада 2023 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Тобто саме від поліцейського йому стало відомо про рішення суду. При цьому, про дату розгляду справи судом він не був повідомлений, участь в судовому засіданні не приймав і не знав про прийняте по ній рішення. Про все це він повідомляв працівникам поліції, а також про відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Після цього, 19 грудня 2023 року його представник - адвокат Ставрост Р.Ю. ознайомився з адміністративною справою № 521/4387/23 і тільки тоді отримав рішення у вказаній справі. 21 грудня 2023 року його адвокат подав апеляційну скаргу по вказаній справі до Одеського апеляційного суду. Незважаючи на це, 26 грудня 2023 року поліцейські винесли оскаржувану постанову та наклали на нього адміністративне стягнення. З урахуванням наведеного, станом на 17 грудня 2023 року він фактично не знав про рішення суду, примусове виконання постанови суду не відбувалось, на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, Одеським апеляційним судом її зареєстровано, а тому вважає, що він не був позбавлений спеціального права керування транспортними засобами та мав можливість керувати транспортними засобами категорії В на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке він отримав 31 травня 2017 року. Крім того, позивач також зазначає що оскаржувана постанова серії ДП18 № 856476 від 26 грудня 2023 року не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, зокрема й доказів керування ним транспортним засобом. В описі обставин, начебто вчиненого ним адміністративного правопорушення, міститься словосполучення "Відео 470572". Вважає, що інспектором поліції не дотримано процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, в частині не зазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис. Окрім цього, позивач також зазначає, що розгляд справи фктично не проводився, поліцейський не роз"яснював йому його права, не надав докази його провини та відхилив його заперечення про те, що рішення суду не набрало законної сили. В оскаржуваній постанові відсутня інформація, яка б підтверджувала, що відповідне рішення Малиновського районного суду м. Одеси набрало законної сили. Також, йому не було пред"явлено та до оскаржуваної постанови не долучено документів, які б підтверджували, що він був у судовому засіданні по справі № 521/4387/23 або був ознайомлений з рішенням суду першої інстанції, а так само - про примусове виконання псотанови суду. Оскаржувана постанова навіть не містить графи про роз"яснення йому його прав, а відповідно і його підпису.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову серії ДП18 № 856476 від 26 грудня 2023 року, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Херсонській області на його користь судовий збір у розмірі 536,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу, докази та обсяз витрат на які буде подано після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

17 травня 2024 року до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції на адміністративний позов, у якому представник відповідача Павлюк А.О. просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідно до поданого відзиву послався на те, що оскаржувана постанова прийнята згідно норм чинного законодавства та дотриманням вимог КУпАП. Крім цього в якості доказу по справі подано ДВД-диск.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Павлюк А.О. у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

Третя особа інспектор батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Десятник Л.С. в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора батальйону УПП в Херсонській ообласті ДПП старшого лейтенанта Десятник Л.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 856476 від 26 грудня 2023 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови, 17 грудня 2023 року о 15:30 в м. Херсоні по вул. Некрасова, 183, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ TF698Р номерний знак НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік Малиновським районним судом м. Одеси від 08 листопада 2023 року (справа № 321/4387/23, провадження №3/521/4857/23, ), чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 статті цього Закону унормовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В силу положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до пункту 1.9 цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, відповідно до п.п.2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.10 ст.15 Закону України "Про Дорожній рух", забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року у справі №521/4387/23 (провадження № 3/521/4857/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Малиновського районного суду м.Одеси у справі №521/4387/23 (провадження № 3/521/4857/23) від 08 листопада 2023 року набрала законної сили - 21 листопада 2023 року.

Постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року була оскаржена позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги лише 21 грудня 2023 року (а.с. 16-20).

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року клопотання адвоката Ставрост Р.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про закриття провадження у справі залишено без задоволення, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Також, зазначеною постановою суду апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, користувавсь послугами адвоката, який був присутній в судових засіданнях та надавав пояснення, тобто ОСОБА_1 в повній мірі скористався своїми правами передбаченими Конституцією України та КУпАП.

Апеляційний суд дослідивши матеріали та обставини справи, дійшов висновку що апелянт був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому повинен був проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу в розумний строк.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП України, настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 ст.317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Відповідно до положень ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з вказаним позовом наголошує на тому, що не знав про накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а тому не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення передаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд вбачає, що Інспектор з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановив, що ОСОБА_1 вчинено порушення правил дорожнього руху, а саме, що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідно до постанови суду, яка на час прийняття оскаржуваної постанови вважалася такою, що набрала чинності.

На підтвердження правомірності винесеної спірної постанови, відповідачем до суду надано відеозапис, з якого можна встановити обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, при цьому жодних порушень при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з наданого відеозапису, не вбачається. З відеозапису вбачається, що при зупинці 17 грудня 2023 року поліцейськими автомобіля під керуванням позивача та повідомлення, що рішенням суду він позбавлений права керування транспортними засобами, останному було надано можливість скористатися послугами адвоката шляхом відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення на 26 грудня 2023 року.

Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушенням, лише вказавши про свою незгоду із правопорушенням. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п.5 ст.278 КУпАП, не надходило.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Разом з тим, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі №760/2846/17).

Оскаржуючи постанову про адміністративне правопорушення, позивач не надав жодного належного і допустимого доказу, який би підтвердив відсутність на час винесення оскаржуваної постанови в його діях складу відповідного адміністративного правопорушення та те, що дії посадової особи були неправомірними і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Сама по собі вказівка позивача іспектору про оскарження в апеляційному порядку постанови суду про позбавлення його права керування, яка на той час вважалася такою, що набрала законної сили, за відсутності в нього відповідних дозвільних документів щодо спеціального права, жодним чином не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, як про те зазначає позивач.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки судом було встановлено, що позивачем було вчинено порушення п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст.126 КУпАП.

Твердження позивача про те, що він не знав, що його позбавлено права керування транспортними засобами, суд сприймає критично, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про наявність протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та про те, що справа перебуває на розгляді у Малиновському районному суді м. Одеси, крім того він користувався послугами адвоката, який був присутній в судових засіданнях та надавав пояснення, проте позивач не цікавився станом розгляду вказаної справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Щодо доводів позиваач про не зазначення відповідачем у спірній постанові посилання на відеозапис, суд наголошує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування лише у разі, коли таке порушення процедури безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Суд також вважає необґрунтованими доводи позивача, що його було безпідставно зупинено з тих підстав, що він не порушував ПДР, у зв`язку з чим вимога працівника поліції надати посвідчення водія є незаконного, з урахуванням наступного.

24 лютого 2022 року прийнято ЗУ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Станом на сьогоднішній день в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Згідно п.7 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про ведення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Пунктом 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2021 року № 1456, визначено право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян уповноваженими особами Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Отже, у працівника поліції були наявні законні та обґрунтовані підстави для зупинки транспортного засобу марки ЗАЗ TF698Р номерний знак НОМЕР_2 та пред`явлення вимоги водієві надати документи для їх перевірки.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні, а тому розглядуваний позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Десятник Лілія Сергіївна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2024 року.

Суддя О.В. Соловйов