Справа № 340/2064/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/2064/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненого, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.12.2023 року №37 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно його заяви від 29.11.2023 року № 13487, у урахуванням стажу 33 роки 1 місяць згідно довідок про заробітну плату за весь цей період, та визначеного на основі цих даних особистого коефіцієнту зарплати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, згідно рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року №1140/2714/18 поновити виплату, в розмірі 7699,99 грн., яка протизаконно була припинена з 01.02.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України сплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачену суму пенсії з 01.02.2020 року по момент винесення рішення з урахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок, доплат, перерахунків, компенсації, передбачених чинним законодавством України згідно статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в повному обсязі;

- стягнути солідарно з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 30000 (тридцяти тисяч) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що йому з 2018 року була призначена пенсія за віком, розмір якої на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі 1140/2714/18 був перерахований та склав 7699,99 грн., проте в лютому 2020 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області припинено виплату пенсії. 29.11.2023 році він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок) розміру пенсії, додавши до заяви оновлені додаткові документи, які підтверджують його роботу ООО «Тульский строитель», ООО «НКТ» та трудову книжку НОМЕР_1 . Вказує, що 25.12.2023 отримав рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки згідно документів, які додані до заяви, а саме дублікату трудової книжки НОМЕР_2 та довідок про заробітну плату вже винесено рішення від 22.06.2020 №37 про припинення виплати пенсії за віком, у зв`язку із встановленням факту призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні данні. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача-2, вважаючи, що ним подані нові документи, які не досліджувались пенсійним органом під час винесення рішення від 22.06.2020 №37.

Ухвалою суду від 30.04.2024 року у справі задоволено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, відкрито провадження та призначено її до розгляду у прядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (т.1 а.с.84-85).

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано до суду відзив на позовну заяву згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що відповідно до заяви від 07.09.2018 № 5793, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно Закону №1058 з 25.07.2018. Після надходження до головного управління ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 по справі №340/2408/19, пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто з 01.02.2020, а саме виключено з заробітної плати для обчислення пенсії періодів згідно довідок № 4, № 5 та № 6, оскільки відсутня перевірка щодо відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідках, первинним документам. За розпорядженням від 12.05.2020 по о/р № 37 з 01.06.2020 припинено виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , до з`ясування обставин. 04.03.2020 до головного управління надійшов дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_3 , в якому відомості про роботу не відповідають відомостям про роботу в дублікаті трудової книжки від 07.07.2018 НОМЕР_4 , наданому для призначення пенсії. В зв`язку з цим виникла необхідність перевірки достовірності видачі документів, наданих ОСОБА_1 . Головним управлінням з даного питання направлено запити до органу Пенсійного фонду російської федерації від 24.03.2020 № 1100-0301-10/6045 та від 29.04.2020 №1100-0301-10/9526. Згідно з листом державної установи - управління Пенсійного фонду російської федерації в м. Тулі Тульської області від 28.05.2020 № 03-11/4359, що надійшов до головного управління 15.06.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не був зареєстрований в системі індивідуального (персоніфікованого) обліку Пенсійного фонду російської федерації. Крім цього, запис про звільнення з роботи в дублікаті трудової книжки і довідках про заробітну плату, що видані 14.02.2020, засвідчені підписом керівника організації ОСОБА_2 , який за інформацією, наведеною у вищезазначеному листі помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачем 05.07.2023 до головного управління подано заяву про поновлення пенсії, яку розглянуто за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області. За наслідками розгляду заяви позивача головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області рішенням від 21.07.2023 № 37 відмовлено у поновленні пенсії. Позивач 29.11.2023 повторно звернувся до головного управління із заявою про поновлення пенсії, яку розглянуто за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. За наслідками розгляду заяви позивача від 29.11.2023, головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області винесено рішення про відмову в проведені перерахунку від 04.12.2023 за № 37. Враховуючи наведені обставини представник відповідача зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не приймало оскаржуване рішення про відмову в проведені перерахунку від 04.12.2023 за №37 та не може бути належним відповідачам. Також зазначає про порушення позивачем строків звернення до суду із даним позовом (т.1 а.с.123-127).

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області також подано до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги ним не визнаються, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що 29.11.2023 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку від 24.07.2005 №9, видану підприємством російської федерації. Відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан. З 01.01.2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. За для узгодження порядку дій, який буде застосовуватись при призначені/поновлені раніше призначених пенсій громадянам ,які працювали/проживали на території Російської Федерації листом Міністерства соціальної політики України від 12.01.2023 року № 411/0/2-23/54 встановлено, що при призначені пенсії заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії враховувати за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що призвело до розірвання дипломатичних відносин з росією, прийнятим рішенням обидві сторони втратили можливість двосторонньої комунікації. Таким чином, документи за період роботи в російській федерації починаючи з 01.01.1992 року не приймаються до уваги при обчисленні пенсії. Отже, подана позивачам заява про перерахунок пенсії була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку від 04.12.2023 №37. Також зазначено про порушення позивачем строків звернення до суду із даним позовом. (т.2 а.с.1-4)

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 25.07.2018 отримує пенсію за вислугу років.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №1140/2714/18 визнано дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в сумі 1435 грн. протиправними та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області врахувати дохід позивача, отриманий в період з 1 січня 1996 по 31 грудня 2000 року під час трудової діяльності в ТОВ "НКТ" (м. Тула, Росія) в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , на підставі довідки №12 від 07.07.2018 р. про середньомісячну заробітну плату за 60 місяців підряд трудової діяльності для встановлення пенсії.

Надалі ОСОБА_1 подав заяву про перерахунок пенсії від 30.08.2019 року та довідки про заробітну плату. Так, з 01 вересня 2019 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, розмір якої збільшився до 7699,79 грн.

В подальшому, ОСОБА_1 , вважаючи, що має право на виплату пенсії з липня 2018 року по серпень 2019 року включно у розмірі 7699,79 грн., звернувся з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. На письмове звернення до відповідача з вимогою провести нарахування та виплату пенсії, виходячи із її розміру 7699,79 грн., позивач отримав лист від 13.09.2019 про відмову у задоволенні заяви.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року по справі 340/2408/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (т.1 а.с.202-207). Вказане рішення позивачем оскаржене в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року (т.2 а.с.15-16) при дослідженні наявних у справі письмових доказів колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для призначення і перерахунку пенсії за віком надані наступні довідки про підтвердження його роботи на ТОВ "НКТ" (Російська Федерація, м. Тула):

- Довідка від 7.07.2018;

- Довідка № 12 від 7.07.2018;

- Довідка № 4 від 26.04.2019;

- Довідка № 6 від 27.08.2019;

- Довідка № 5 від 27.08.2019;

- Довідка № 4 від 27.08.2019.

Зазначені довідки видані ТОВ "НКТ", адреса якого вказана як вул. С.Перовской, д.4А, м. Тула, 300041. Довідки підписані керівником ОСОБА_3 , головним бухгалтером ОСОБА_4 Код ОГРН 743. В цих довідках зазначений період роботи ОСОБА_1 з січня 1996 року по липень 2018 рік.

Проте, за даними, розміщеними у відкритому доступі мережі Інтернет (сайт https://www.rusprofile.ru/) ООО "НКТ" (ОГРН 743) зареєстровано 25.07.2005 за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 27.08.2019 (день видачі довідок № 4, № 5, № 6) Генеральним директором ООО "НКТ" з 23.10.2018 значиться ОСОБА_5 , тобто інша особа.

Також, довідки підписані керівником ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , однак у трудовій книжці ОСОБА_6 , яка видана 07.07.2018, запис про прийняття його на роботу 03.01.1996, переведення на посаду заступника директора по роботі з персоналом з 24.07.2009 та звільнення з 07.07.2018 підписані " ОСОБА_3 ". Трудова книжка НОМЕР_4 видана 07.07.2018 та не містить підпису відповідальної особи за ведення трудових книжок.

Таким чином, Третій апеляційний адміністративний суд звернув увагу на те, що ОСОБА_1 надані довідки про період його роботи з 1995 року на підприємстві, яке зареєстровано лише у 2005 році. Довідки підписані особою, яка не є директором на момент їх видачі.

Крім того, довідки №4, №5 та №6 видані на бланку Додатку №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких умов ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №340/2408/19 було витребувано:

- від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області наступних відомостей:

1) Чи здійснювалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевірка достовірності даних, зазначених у наданих позивачем довідках, у тому числі, звернення до ООО "НКТ" за підтвердженням обставини видачі довідок №4, №5, №6;

2) Чи передбачено діючим законодавством України отримання довідок, виданих на території іноземної держави (Російська Федерація) на бланку, затвердженому нормативно-правовими актами України, та викладеними двома мовами (бланк українською, зміст довідки російською);

- від ОСОБА_1 - про обставини отримання ним зазначених в цій ухвалі довідок (особисте, засобами поштового зв`язку).

На виконання вказаної ухвали Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило суд про направлення Кропивницьким відділом обслуговування громадян № 1 12.08.2019 на адресу Пенсійного фонду Російської Федерації по Тульській області листа про підтвердження довідок про заробітну плату ОСОБА_1

ОСОБА_1 вимоги ухвали від 28 січня 2020 року не виконав, однак подав заяву про відмову від апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року закрито апеляційне провадження. (т.2 а.с.17)

Водночас, Третім апеляційним адміністративним судом винесено окрему ухвалу (т.2 а.с.18-19) на ім`я начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для організації та проведення перевірки дотримання підлеглими службовими особами вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 22.05.2005 року, при прийнятті документів ОСОБА_1 за його заявою від 30.08.2019 року про перерахунок пенсії та зобов`язано начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомити Третій апеляційний адміністративний суд про результати проведеної перевірки.

На виконання окремої ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 року по справі №340/2408/19, якою поставлено під сумніви достовірності наданих ОСОБА_1 довідок, трудової книжки для зарахування страхового стажу, Управлінням було зроблено відповідні запити.

15.06.2020 року Управлінням отримано лист державної установи - управління Пенсійного фонду Російської Федерації, згідно якої ОСОБА_6 не був зареєстрований в системі індивідуального обліку Пенсійного Фонду Російської Федерації. В відомостях індивідуального обліку, які надавалися ТОВ "НКТ" відомості на ОСОБА_6 були відсутні.

На підставі отриманої інформації ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення № 37 від 22 червня 2020 року, яким ОСОБА_1 припинено виплату пенсії за відсутності страхового стажу, необхідного для виплати пенсії, яке було оскаржено ОСОБА_1 до суду та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року по справі 340/8651/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено. (т.2 а.с.20-23) Вказане рішення постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся із заявою №7438 від 05.07.2023 року за призначенням/перерахунком пенсії до якої долучив, зокрема, довідку про джерела доходів з 01.07.2000 - №9, №8, №11, №2; документ про стаж, що призначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній - №448, 32, №9, №01-4/2439; трудова книжка або документа про стаж НОМЕР_5 .

Рішенням від 21.07.2023 року №37 Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділу перерахунків пенсій №2 ГУ ПФУ у Львівській області відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . В обґрунтування цього рішення вказано, що, проаналізував матеріали електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , прийнято рішення відмовити у перерахунку пенсії по заяві від 05.07.2023 №7458 ОСОБА_1 , оскільки згідно документів, які додані до заяви, а саме дублікату трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 та довідок про заробітну плату, винесено рішення від 22.06.2020 №37 Управлінням застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Вказані вище обставини встановлені рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року №340/6832/23, що набрало законної сили (т.1 а.с.174зв.-179).

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у справі №340/6832/23 ОСОБА_1 оскаржено рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії по заяві від 05.07.2023 №7458, та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

29.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області із заявою №13487 про призначення / перерахунок пенсії (т.1 а.с.139-140). До заяви позивачем додані, зокрема довідки: №1 від 25.07.2005; №8 від 14.07.2020; №9 від 14.02.2020; №071 від 05.07.1984; №9 від 24.07.2005; №2 від 25.07.2005; №489 від 26.08.2020; трудові книжки: КП №784867; ТК-V №8194185 (т.1 а.с.96, 102-103, 105, 108-111, 118-121, 122)

За наслідками розгляду заяви позивача від 29.11.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області винесено рішення про відмову в проведені перерахунку від 04.12.2023 за №37 (т.1 а.с.135зв.).

Відповідно до змісту рішення головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.12.2023 за №37 про відмову в перерахунку пенсії підставами відмови зазначено, що згідно наданого дублікату трудової книжки ТК-V 8194185 та довідок про заробітну плату 22.06.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області винесено рішення №37 про припинення виплати пенсії за віком, у зв`язку з встановленням факту призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні дані. З 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Станом на сьогоднішній день пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому: до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991 р. З огляду на вищевказане стаж роботи згідно довідки від 24.07.2005 №9 на території російської федерації не підлягає врахуванню.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

29.05.2024 року позивачем подано до суду клопотання про відмову у прийнятті відзиву від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у зв`язку із пропуском строку його подання до суду. (т.2 а.с.12-14)

Суд зазначає, що за змістом частини 4 статті 47 КАС України відповідач має право подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч.3 ст.121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Згідно з ч.5 ст.121 КАС України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Частиною 6 статті 121 КАС України визначено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Так, дійсно відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву з пропуском процесуального строку, встановленого судом та враховуючи викладені вище норми, зокрема ч.2 ст.121 КАС України, не може бути поновлений. Разом з тим, з огляду на ч.4 ст.159 КАС України, не подання відповідачем-2 відзиву на позов не кваліфікується судом як визнання позову.

Щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що у 2018 році позивач досягнувши пенсійного віку, йому призначена пенсії за віком, розмір якої в подальшому перераховано до 7699,80 грн. З лютого 2020 року пенсію зменшено до 1638,00 грн. у з червня 2020 року зовсім припинено виплату пенсій.

Наразі, спір щодо правомірності припинення виплати пенсії вирішений, оскільки судове рішення у справі № 340/8651/21, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, набрало законної сили.

Позивач наполягає на тому, що звертаючись із заявою від 29.11.2023 року надав нові документи на підставі яких, як на його думку, має право на перерахунок пенсії саме з 01.02.2020 року.

Предметом спору у даній адміністративній справі є рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в перерахунку пенсії №37 від 04.12.2023.

До суду із позовом ОСОБА_1 звернувся 04.04.2024 року.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду щодо оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в перерахунку пенсії №37 від 04.12.2023, інші вимоги є похідними від вирішення спору щодо правомірності спірного рішення.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.а ч.1 ст.3 Закону №1788-ХІІ право на трудову пенсію мають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів*, гіг-спеціалісти, які залучені резидентами Дія Сіті за гіг-контрактами відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно ч.4 ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. (ст.46 Закону №1058-IV)

Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, передбаченій пунктом 20 частини першої статті 25 Закону України "Про відпустки", включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Тобто, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 1 статті 56 Законом України ''Про пенсійне забезпечення'' визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок прийняття та оформлення документів для призначення пенсії за віком врегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а, відповідно до статті 62 Законом України ''Про пенсійне забезпечення'' - основним документом, що підтверджує стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок - №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 2 Порядку №637 визначено, що у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно п.п.17 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Тобто, інформація про періоди роботи, які мають бути зараховано до загального страхового стажу, необхідного для призначення пенсії особи має бути визначена саме у трудовій книжці такої особи. У разі відсутності такого запису, вказані обставини підтверджуються уточнюючою довідкою (Пунктом 20 Порядку №637), а у разі відсутності такої довідки рішенням пенсійного органу про підтвердження стажу роботи. Саме такий алгоритм підтвердження пільгового стажу встановлений законодавцем.

Отже, первісним є встановлення наявності трудового стажу, який має бути зарахований до страхового стажу, а довідки про заробітну плату є базою обрахунку суми пенсії. Тобто, самі по собі довідки про заробітну плату не можуть змінювати документи, визначені як підстава для обрахунку страхового стажу.

Судом встановлено, що до головного управління надійшов дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 , який у подальшому було враховано при прийнятті рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Саме, отримання пенсійним органом від позивача іншого дубліката трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 (який є відмінним за своїм змістом від попереднього дубліката трудової книжки) стало підставою для звернення до управління Пенсійного фонду РФ від 24.03.2020 року №1100-0301-10/6045 та від 29.04.2020 №1100-0301-10/9526. Саме такі доводи зазначені позивачем у позовній заяві від 06.10.2021 року, поданій ним особисто у справі 340/8651/21.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі 340/8651/21 від 10 лютого 2023 року встановлено, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області отримано лист управління Пенсійного фонду РФ від 15.06.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не був зареєстрований в системі індивідуального обліку Пенсійного фонду РФ. У відомостях індивідуального обліку, які надавалися ООО НКТ відомості стосовно ОСОБА_6 відсутні. Додатково було повідомлено, що ООО Тульський строитель, ОРГН 068, було створено 05.12.1996 року. Звітність по даній організації з нарахуванням страхових внесків надавалась лише з другого кварталу 1997 року по четвертий квартал 1997 року. З 1998 року по 2000 рік звітність надавалась без нарахування страхових внесків. В подальшому звіти по даній організації не надавались. Керівник ООО Тульський строитель ОСОБА_2 (яким було підписано надані позивачем довідки про заробітну плату від 14.02.2020 року та в дублікаті трудової книжки зроблено запис про звільнення з роботи ОСОБА_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Організація була виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб РФ 23 жовтня 2017 року. В даних індивідуального (персоніфікованого) обліку РФ, наданих на співробітників організації ООО НКТ, відсутні відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.184з.-189).

Згідно пункту 10 переліку документів, доданих до заяви ОСОБА_1 від 29.11.2023 року саме цей дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 вказаний у якості додатку (т.1 а.с.140).

Дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 був досліджений пенсійним органом. Вказаному документу вже була надана правова оцінка пенсійним органом, правомірність якого підтверджена рішенням суду у справі 340/8651/21. Цим рішенням встановлено, що запис у дублікаті трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 підписаний керівником ООО ''Тульський строитель'' ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , саме це встановлено судовим рішенням, отже є беззаперечним та таким, що не підлягає повторному доведенню. Тобто, пенсійний орган, отримавши заяву позивача, не повинен був повторно надавати оцінку дублікату трудової книжки від 14.02.2020 року, як документу який є підставою для обрахунку страхового стажу. При цьому, нові довідки (які з`явились лише у 2023 році з відмінною інформацією) не є підставою для проведення повторного обрахунку страхового стажу.

Так, звертаючись до суду у 2018 році ОСОБА_1 наголошував на тому, що він працював та отримував доходи з 03.01.1996 по 31.12.2000 саме у ТОВ ''НКТ'' та надавав відповідні довідки, що відображено у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року у справі 1140/2714/18 (т.1 а.с.11-14).

Водночас, у даному позову, позивач вже змінює свою позицію, спростовуючи факт його роботи у ТОВ ''НКТ'' з 03.01.1996. Позивач наголошує на тому, що довідками №1 та №2 від 25.07.2005 підтверджується, що з 03.01.1996 по 24.07.2005 він працював у ТОВ ''Тульський строитель'', доводячи також ці обставини новим/іншим дублікатом трудової книжки від 14.02.2020 року та новою довідкою №9 від 24.07.2005 року (т.1 а.с.130).

Також, як на думку суду, підлягає сумніву факт отримання у 2023 році (після початку повномасштабної війни) нових довідок датованих 2005 роком.

При призначені пенсії позивач надав дублікат трудової книжки НОМЕР_4 від 07.07.2018 року, виданої ТОВ ''НКТ'', у якій на четвертій сторінці стоїть штамп ТОВ ''НКТ''. У записі №1 від 03.01.1996 року вказано про прийняття керівником регіонального представництва згідно наказу №42 від 03.01.1996, а запис про звільнення з ТОВ ''НКТ'' датований 07.07.2018. Дата заповнення 14.02.2020 року. (т.1 а.с.260зв.).

При цьому, дублікат трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 (т.1 а.с.259зв.-261) виданий також ТОВ ''НКТ'', проте, з незрозумілих правових підстав, на другій сторінці стоїть штамп ТОВ ''Тульський строитель'' та міститься запис від 03.01.1996 про прийняття керівником регіонального представництва та запис про звільнення 24.07.2005, який скріплений печаткою ТОВ ''Тульський строитель''.

При цьому, ТОВ ''Тульський строитель'' з 23.10.2017 року є ліквідованим.

Отже, як на думку суду, сумнівним є запис у дублікаті трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 про роботу позивача, з огляду на те, що цей запис зроблений після трьох років ліквідації цього товариства.

Про ці обставини також вказано і в рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року.

Крім того, наказом Мінпраці росії від 19.05.2021 №320 ''Про затвердження форми, порядку ведення та зберігання трудових книжок'', постановою Правління рф від 16 квітня 2003 р. №225 "Про трудові книжки" визначено, якщо організація, яка провела неправильний або неточний запис, реорганізована, виправлення проводиться її правонаступником, а у випадку ліквідації організації роботодавцем за новим місцем робота на підставі відповідного документа.

Як на думку суду, сумнівним є те, що новий дублікат трудової книжки від 14.02.2020 року виписаний роботодавцем ТОВ ''НКТ'', а перший запис у ній зроблений та скріплений печаткою іншого товариства ТОВ ''Тульський строитель''.

Усі вищевказані невідповідності ставлять під сумнів достовірність наявність страхового стажу, про що також встановлено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі 340/8651/21.

Отже, з огляду на викладене, наданий позивачем дублікат трудової книжки від 14.02.2020 та довідки на підтвердження наявного трудового стажу викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності та є неспроможними для підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 , що безпосередньо було досліджено під час розгляду адміністративної справи 340/8651/21.

Єдиним документом на підставі якого здійснюється обрахунок страхового стажу є трудова книжка, а отримання пенсійним органом дубліката трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 стало підставою для прийняття рішення пенсійним органом про припинення пенсійних виплат, отже вказаний дублікат трудової книжки вже був оцінений пенсійним органом. А відтак, отримавши заяву позивача від 29.11.2023 року із тим же дублікатом трудової книжки від 14.02.2020 НОМЕР_2 , ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення від 04.12.2023 року №37 у межах та у спосіб, визначений законодавством.

У позовній заяві також зазначено, що факт роботи позивача на ООО ''Тульський строитель'' та ООО ''НКТ'' підтверджується також свідченням колег.

З цього приводу суд зазначає, що у відповідності із пунктом 2 Порядку №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Таким чином, підтвердження трудового стажу на підставі показань свідків можливо у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання.

У даному випадку показання свідків перевіряються органом Пенсійного фонду щодо встановлення наявності чи відсутності у позивача трудового стажу за оскаржуваний період роботи.

Щодо посилання відповідачів на те, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії, на території України не діє Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., то суд зазначає.

Україна та Росія були учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтями 6, 8, 11 цієї Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють між собою у порядку, який визначається угодою між їхнім центральними органами.

Сторони уповноважують свої компетентні органи укласти зазначені угоди протягом не більше шести місяців з дня підписання цієї Угоди.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Стаття 13 Угоди передбачала, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних з їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території іншої держави (в даному випадку росія) або на підприємстві зареєстрованому на території росії після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески могли сплачуватись в росії. Тобто існувала гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Натомість, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому з огляду на наведені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на відмову у задоволенні позову, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат по сплаті судового збору не здійснюється.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м.Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА