Справа № 280/3782/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3782/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Щербака А.А., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 р. (суддя: Стрельнікова Н.В) в адміністративній справі №280/3782/23 за позовом ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому з урахуванням поданих уточнень просив:

визнати протиправними та скасувати окремі положення акту індивідуальної дії, а саме наказу командира військової частини НОМЕР_1 №543 від 25 листопада 2022 р. згідно якого з ОСОБА_1 утримано помилково виплачені кошти додаткової винагороди в розмірі 15 000,00 грн. за вересень 2022 р. згідно з роздавальною відомістю №18 від 12 квітня 2023 р. з розрахунку: 30000/30x15 = 15000,00 грн.

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання з ОСОБА_1 15 000,00 грн. за березень 2023р.;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 15 000,00 грн. під час виплат у квітні 2023 р.;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме виплатити ОСОБА_1 15 000,00 грн., що були утримані з належних йому виплат за березень 2023 р. та не виплачені у квітні 2023 р.;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за затримку у вчасній виплаті премії та додаткової винагороди за грудень 2022 р.

Позов обгрунтовано протиправністю утримання відповідачем коштів зі складу його грошового забезпечення та не виплати йому грошової компенсації за затримку у вчасній виплаті премії та додаткової винагороди за грудень 2022 р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав протиправним та скасував пункт 4, підпункт 2 пункту 7 та пункт 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №543 від 25 листопада 2022 р. «Про внесення змін до деяких наказів командира Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди та преміювання особового складу» в частині що стосується ОСОБА_1 . Суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо

утримання з ОСОБА_1 15 000,00 грн. за березень 2023 р. Суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 15 000,00 грн. під час виплати у квітні 2023 р. Суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 15 000,00 грн., що були утримані з належних йому виплат за березень 2023 р. та не виплачені у квітні 2023 р. Суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за затримку у вчасній виплаті премії та додаткової винагороди за грудень 2022 р.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Військовою частиною НОМЕР_1 , яка посилаючись на порушення норм матеріального права просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаргу обгрунтовує наявністю підстав для утримання коштів зі складу грошового забезпечення позивача, відсутністю підстав для виплати на його користь грошової компенсації за затримку у вчасній виплаті премії та додаткової винагороди за грудень 2022 р., а також порушенням судом першої інстанції територіальної підсудності розгляду даної справи.

У поданому представником позивача адвокатом Сердюк Р.В. відзиві на апеляційну скаргу вказано про необхідність залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обгрунтоване.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17 вересня 2022 р. №351 призначено службове розслідування стосовно командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону майора ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, яке створило загрозу настання тяжких наслідків з підриву бойової готовності підрозділу. Усунуто його від виконання службових обов`язків до прийняття відповідного рішення за результатами службового розслідування.

15 листопада 2022 р. командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №607 про притягнення до відповідальності дисциплінарної відповідальності, зокрема, командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону майора ОСОБА_1 у вигляді суворої догани та у вигляді попередження про неповну службову невідповідність.

Пунктом 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №543 від 25 листопада 2022 р. встановлено внести зміни до додатку до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №452 від 04 жовтня 2022 р. «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби» та доповнити рядком №160 у такій редакції: "майор ОСОБА_1 , усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень, або відсторонення від посади, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №351 від 17 вересня 2022 р. Виплатити премію пропорційно з 01 вересня 2022 р. по 16 вересня 2022 р. Не виплачувати премію з дати усунення від виконання службових обов`язків з 17 вересня 2022 р. по 30 вересня 2022 р."

Підпунктом 2 пункту 7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №543 від 25 листопада 2022 р. встановлено внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №503 від 05 листопада 2022 р. «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби» та додаток доповнити рядком №172 у такій редакції: "майор ОСОБА_1 , усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень, або відсторонення від посади, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №351 від 17 вересня 2022 р.".

Пунктом 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №543 від 25 листопада 2022 р. встановлено помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби провести відповідні перерахунки та здійснити виплату недоотриманих коштів або утримання із грошового забезпечення наступних періодів зайво виплачених коштів у зв`язку зі змінами, визначеними пунктами 1 - 7 цього наказу.

Відповідно до пункту 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №290 від 03 травня 2023 р. «Про внесення змін до деяких наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди та преміювання особового складу» наказано у додатку до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №452 від 04 жовтня 2022 р. рядок №160 викласти у такій редакції: "майор ОСОБА_1 , усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень, або відсторонення від посади, наказ командира військової частини НОМЕР_1 №351 від 17 вересня 2022 р. Виплатити премію пропорційно з 01 вересня 2022 р. по 17 вересня 2022. Не виплачувати премію дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків з 18 вересня 2022 р. по 30 вересня 2022 р.".

У відповіді командування Військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит від 18 травня 2023 р. №3069 зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №543 від 25 листопада 2022 р. утримано помилково виплачені кошти додаткової винагороди за вересень 2022 р. з розрахунку: 30000/30x15 = 15000, 00грн. згідно з роздавальною відомістю №18 від 12 квітня 2023 р.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для утримання відповідачем коштів зі складу грошового забезпечення позивача та наявності підстав для виплати відповідачем на його користь грошової компенсації за затримку у виплаті премії та додаткової винагороди за грудень 2022 р.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 розділу XXIX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 р. №260 (далі - Наказ №260) грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 14 розділу XXXIV Наказу №260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади, з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника).

Таким чином на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17 вересня 2022 р. №351 ОСОБА_1 за фактом призначення відносно нього службового розслідування, не мав отримувати додаткову грошову винагороду починаючи з 18 вересня 2022 р.

Водночас це не було враховано в наказах командира Військової частини НОМЕР_1 про виплату премій та додаткових винагород, в зв`язку з чим було внесено зміни до відповідних наказів та утримано з ОСОБА_1 помилково виплачені кошти.

Питання повернення помилково виплачених коштів не врегульовані нормами спеціального законодавства. У той же час такі питання врегульовані Цивільним кодексом України та Кодексом законів про працю України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Статтею 127 Кодексу законів про працю України встановлені обмеження відрахувань із заробітної плати.

Так, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості, або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5 і 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

На момент винесення командиром Військової частини НОМЕР_1 наказів №503 від 05 листопада 2022 р. «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби» та №452 від 04 жовтня 2022 р. «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби» ОСОБА_1 вже був відсторонений від служби.

Посадові особи, які відповідальні за правильність нарахування та оформлення фінансових документів, враховуючи їх посадові інструкції і матеріальну відповідальність, зобов`язані були бути обізнаними про існування приписів пункту 1 розділу XXIX та пункту 14 розділу XXXIV Наказу №260.

Враховуючи викладене суд першої інстанції вірно визнав протиправним та скасував пункт 4, підпункт 2 пункту 7 та пункт 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №543 від 25 листопада 2022 р. «Про внесення змін до деяких наказів командира Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди та преміювання особового складу» в частині, що стосується ОСОБА_1 ; визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання з ОСОБА_1 15 000,00 грн. за березень 2023р.; визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 15 000,00 грн. під час виплати у квітні 2023 р.; зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 15 000,00 грн., що були утримані з належних йому виплат за березень 2023 р. та не виплачені у квітні 2023 р.

Відповідно до наказу командира Військову частину НОМЕР_1 №131 від 11 травня 2023 р. ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за затримку у вчасній виплаті премії та додаткової винагороди за грудень 2022 р. в розмірі 136,96 грн. (а.с.89,91).

Водночас, матеріали справи не містять доказів фактичного здійснення на користь ОСОБА_1 виплати зазначеної грошової компенсації, тому суд першої інстанції вірно зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 вчинити на користь ОСОБА_1 дану виплату.

Також не можна погодитися із твердженням відповідача про порушення правил територіальної підсудності розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу надано право обрати підсудність розгляду адміністративної справи з приводу оскарження ним індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно нього, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (перебування, знаходження) або за місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається з доданого до відзиву на апеляційну скаргу витягу з журналу бойових дій 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 Інв №895 ДСК від 24 червня 2022 р., сформованого 14 квітня 2023 р. - відповідно до бойового розпорядження командира 128-ї ОГШБр №Р-862 ДСК/КП від 25 червня 2022 р. та бойового розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 №63дск від 03 липня 2022 р., майор ОСОБА_1 , як командир 1 мінометної батареї 1 механізовного батальйону Військової частини НОМЕР_1 27 червня 2022 р. та з 03 липня 2022 р. по теперішній час безпосередньо приймав участь у бойових діях та виконував бойові (службові) завдання в районах н.п. Новоандріївка, Мала Токмачка, Оріхів, Преображенка, Копані Запорізької області.

В той же час в якості додатку до апеляційної скарги відповідачем доданий витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 02 листопада 2023р. №306, з якого вбачається, що ОСОБА_1 лише 02 листопада 2023 р. вибув до нового місця служби (м.Київ).

Таким чином на момент подання ОСОБА_1 адміністративного позову (01 червня 2023 р.) місцем його перебування була Запорізька область, тому доводи відповідача щодо неналежної територіальної підсудності розгляду даної справи є безпідставними.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 р. в адміністративній справі №280/3782/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 травня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя А.А. Щербак

суддя О.О. Круговий