Справа № 522/8516/24
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8516/24
Провадження № 2-а/522/141/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача Саркісяна А. Р.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Корнієнка М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі ГУ ДМС України в Одеській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, в якому просить затримати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 28.11.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України просить допустити негайне виконання рішення суду.

Позовна заява обґрунтована тим, що 28.05.2024 співробітниками відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів, виявлено особу, яка назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошено його за адресою: АДРЕСА_1 .

28.05.2024 о 13.00 ОСОБА_1 було затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії № МОД 000265 на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою з`ясування обставин правопорушення.

У результаті проведеної перевірки щодо законності перебування на території України встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, зі слів, прибув на територію України 24.08.2017 на підставі паспортного документа громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон на його ім`я, серії та № НОМЕР_1 , терміном дії з 01.08.2016 по 01.08.2021 та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів та проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.

На момент скоєння правопорушення громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , правила перебування іноземних громадян на території України визначались наказом МВС України від 20.07.2015 № 884 «Про затвердження Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду».

Відповідно до пункту 1 Наказу МВС України від 20.07.2015 № 884 передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Указує, що відповідач не має дійсного паспортного документа або документа, який дає право на виїзд з України.

Дозволений строк перебування на території України у громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився, відповідач перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.

ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться незаконно.

28.05.2024 за порушення правил перебування іноземців в Україні відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Враховуючи те, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України в силу вимоги ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення до нього не застосовувалося.

28.05.2024 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 22 про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що відповідач вчинив порушення міграційного законодавства України та продовжує його порушувати, перебуваючи на території України без відповідних законних підстав, у нього відсутній документ, що дає право на виїзд з України, відповідач буде ухилятися від виконання рішення про примусове видворення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах, не має можливості здійснити виїзд з України, що унеможливлює ідентифікацію особи, позов просить задовольнити.

Представник ГУ ДМС України в Одеській області Саркісян А. Р. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснив, що прибув в Україну в 2017 році до бабусі, яка проживає в смт. Овідіополь, Одеської області. Мав намір відмовитися від громадянства РФ та оформити громадянство України, звертався до органу паспортного контролю для отримання відповідних документів, проте результати вирішення цього питання йому невідомі.

Представник відповідача адвокат Корнієнко М. І. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважав відсутніми підстави для затримання відповідача, ураховуючи наявність у нього паспортних документів. Також посилався на неможливість застосування до відповідача примусового повернення. Крім того, при оформленні документів міграційним органом ОСОБА_5 не було забезпечено перекладача, чим порушено його права.

Заслухавши відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 28.05.2024 співробітниками відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів, виявлено особу, яка назвалася громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошено його за адресою: АДРЕСА_1 .

У результаті проведеної перевірки щодо законності перебування на території України встановлено, що відповідач ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, прибув на територію України 24.08.2017 на підставі паспортного документа громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон на його ім`я, серії та номеру НОМЕР_1 , терміном дії з 01.08.2016 по 01.08.2021.

28.05.2024 о 13.00 ОСОБА_1 було затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії № МОД 000265 на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою з`ясування обставин правопорушення.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося у проживанні на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області 28.05.2024 відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 011130.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 28.05.2024 серії ПН МОД № 011230 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.

28.05.2024 ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення № 22 про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ураховуючи, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 28 травня 2024 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про поміщення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою з`ясування обставин правопорушення.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України (далі - Закон).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

На підставі частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Як безпосередньо слідує із змісту наведеної норми Закону, затримання іноземця можливе, зокрема, з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України. Отже, затримання іноземця може мати місце або з метою ідентифікації, або з метою забезпечення видворення за межі території України, або з обома складовими цієї мети.

Згідно з частиною 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналогічні положення визначено також п. 6 розділу ІІІ «Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150.

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, особу може бути затримано шляхом подання відповідного адміністративного позову.

Зі змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про затримання іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач допустив порушення вимог міграційного законодавства України, станом на час розгляду справи в суді відповідач перебуває на території України незаконно, будь-яких дій для легалізації свого перебування на території України не вчинив, документів щодо ідентифікації особи (паспорту) ним не надано, у матеріалах справи відсутні належні документи для ідентифікації особи відповідача, на даний час у Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відсутня інформація для встановлення особи відповідача, яка забезпечить ідентифікацію та документування.

При цьому, у судовому засіданні відповідач зазначив, що оригінал паспортного документа у нього відсутній, паспортний документ громадянина РФ для виїзду за кордон знаходиться у його матері, а місцезнаходження паспорта громадянина РФ йому невідоме.

Ураховуючи, що паспортний документ, як слідує з довідки про особу від 28.05.2024 у відповідача відсутній, зі змісту протоколу про адміністративне затримання слідує, що він не вилучався, відсутні підстави вважати, що в Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області є вся необхідна інформація, яка б забезпечила ідентифікацію відповідача.

Наведені обставини у розрізі викладених вище мотивів та з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України дають підстави для висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Щодо доводів відповідача про незабезпечення його перекладачем під час оформлення документів міграційним органом, то такі твердження є необґрунтованими, оскільки з документів, складених позивачем слідує, що перекладач відповідачу потрібен не був, що засвідчено його підписом. Крім того, про розуміння ним української мови свідчить і те, що клопотань про забезпечення йому перекладача під час розгляду справи він не заявляв, при цьому на запитання суду та представника позивача, що ставилися українською мовою, він надавав відповіді.

Також не є обґрунтованим і посилання відповідача на те, що до нього не може бути застосоване примусове повернення, оскільки таке до нього не застосовувалося, про що зазначено в позовній заяві.

Відповідачем доводів позивача не спростовано.

Відповідно до положень ч.11 ст. 289 Кодексу строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

У частині вимог щодо негайного виконання рішення суду, суд враховує, що ст. 371 КАС України передбачено перелік судових рішень, які виконуються негайно. Між тим, положеннями даної статті не передбачено негайне виконання рішення суду про затримання іноземця.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 28.11.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 30.05.2024.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА