Справа № 400/10595/23
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 травня 2024 р. № 400/10595/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

прозаява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

13.05.2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява в порядку ст.374 КАС України, а саме заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вобгрунтування заявленого клопотання заявник зазначає, що Миколаївським окружним адміністративним судом було винесено рішення від 01.12.2023 року у адміністративній справі №400/10595/23 за позовом ОСОБА_1 (далі Позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач) про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 рік з урахуванням базового місяця січень 2008 року, визнання протиправною бездіяльності Відповідача у незастосуванні пункту 4 та решти положень Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01 січня календарного року з врахуванням підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з Законами України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Про Державний бюджет України на 2021 рік, Про Державний бюджет України на 2022 рік та Про Державний бюджет України на 2023 рік при нарахуванні та виплаті Позивачу грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) та всіх виплат, належних військовослужбовцю при звільненні з військової служби з 29 січня 2020 року по 10 серпня 2023 року та визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (13 календарних років).

Судом позовні вимоги Позивача було задоволено частково. Всі вищезазначені вимоги Позивачу було задоволено окрім однієї, а саме в частині застосування базового місяця січень 2008 року Позивачу було відмовлено, як в передчасно заявленій вимогі.

П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 26.01.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року скасовано в частині позовних вимог про зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з врахуванням січня 2008 року як базового місяця, в задоволенні яких йому попередньо було відмовлено.

Також П`ятим апеляційним адміністративним судом вищезазначеною постановою зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з врахуванням січня 2008 року як базового місяця. В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року залишено без змін.

12.02.2024 року видано виконавчі листи.

Відповідач по справі, виконавчий лист від 12.02.2024 року, яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з врахуванням січня 2008 року як базового місяця, військова частина НОМЕР_1 вважає таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що виходячи з предмету задоволених судом позовних вимог, факт встановлення базового року 2008 як такого з якого відбулось підвищення грошового забезпечення військовослужбовців є похідним від факту задоволення Позивачу вимоги, щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 рік.

Ухвалою суду від 16.05.2024 року заяву призначено до розгляду.

Позивач заперечень стосовно заявленого клопотання до суду не подавав.

Стосовно заявленого суд зазначає, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки постановою 5ААС рішення суду першої інстанції залишено без змін, в тій частині в якій воно було задоволено. А виконання зобовязання про нарахування індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року, яке постановлено постановою від 26.01.2024 року 5ААС викладено окремими пунктом резолютивної частини постанови суду. Тому стосовно цього зобов`язання вже видано виконавчий лист, який зобов`язує відповідача здійснити нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 рік з урахуванням базового базового місяця січень 2008 року, що відповідає позиції викладеній у Постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2024 року.

Згідно ч. 3 ст. 374 КАС України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За приписами ч. 2 ст. 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, як то видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 374 КАС України, про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 2-9, 44, 205, 243, 248, 250, 256, 374, 293-297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 293-297 КАС України.

Суддя В. С. Брагар