Справа № 120/2014/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2014/24

Головуючий у 1-й інстанції: Маслоід Олена Степанівна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

29 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар`єр" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) до Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар`єр", ОСОБА_1 (далі - відповідач 1, 2) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар`єр" - ОСОБА_1 .

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 позов задоволено повністю.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - керівника Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар`єр", що має податковий борг на загальну суму 3 719 398, 83 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем 1 не виконано своїх грошових зобов`язань, що призвело до виникнення податкового боргу на суму боргу в 3 719 398, 83 грн.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що для застосування заходу забезпечення мають бути всі передумови, в тому числі обрахування 240 календарних днів з дня вручення платнику податку податкової вимоги суми податкового боргу.

Зазначено, що апелянтом заперечується факт отримання рішення №94/4-0232 від 29.06.2023, оскільки рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №560 не містить відомостей про особу, яка отримала листа, та її відношення стосовно ВАТ "Гніванський кар`єр" та до ОСОБА_1 . Тому розгляд справи був проведений формально, без належної оцінки доказів.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що податкову вимогу №0-0232 від 04.04.2023 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою апелянта, яка є офіційною згідно ЄДР. Окрім того, на рекомендованому корінці про вручення поштового відправлення №377 міститься підпис отримувача, що свідчить про отримання податкової вимоги.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 28.05.2024 о 09:30 год.

28.05.2024 заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ВАТ "Гніванський кар`єр" є платником податків і зборів, передбачених ПК України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ВАТ "Гніванський кар`єр" є ОСОБА_1 .

Згідно довідки про суму боргу станом на 19.02.2024 та інтегрованої картки платника за відповідачем 1 рахується податкова заборгованість в сумі 3 719 398, 83 грн. зі сплати земельного податку з юридичних осіб.

У зв`язку з несплатою відповідачем 1 заборгованості позивачем 04.04.2023 винесено податкову вимогу № 0-0232, яка отримана відповідачем 1, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Рішенням позивача про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу № 94/4-0232 від 29.06.2023 відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПК України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Вказане рішення отримано ВАТ "Гніванський кар`єр" 10.07.2023.

Позивач вважає, що оскільки за відповідачем 1 обліковується податковий борг, що перевищує 1 мільйон гривень, який не сплачений протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, контролюючий орган має право звернутися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду відповідача 2 за межі України.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу першого статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII (далі Закон № 3857-XII).

Згідно ст. 6 Закону № 3857-XII право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Положеннями пп. 20.1.35-2 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

У відповідності з п. 87.13 ст. 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

У разі запровадження тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня з дня отримання рішення суду:

- інформує про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, в порядку обміну інформацією, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони державного кордону;

- розміщує відповідну інформацію в Реєстрі керівників платників податків - боржників.

Не пізніше наступного робочого дня з дня зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу в сумі, зазначеній у рішенні суду станом на дату прийняття такого рішення суду, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника контролюючий орган:

- інформує про зазначене центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, в порядку обміну інформацією, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони державного кордону, що є підставою для скасування встановленого тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України;

- розміщує відповідну інформацію в Реєстрі керівників платників податків - боржників.

Пунктом 87.14 ст. 87 ПК України встановлено, що закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Згідно ч. 1 ст. 289-2 КАС України у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Отже застосування забезпечувального заходу у вигляді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України можливе лише у випадку виникнення сукупності таких передумов:

- наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень;

- судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу;

- не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Згідно матеріалів справи позивачем 04.04.2023 винесено податкову вимогу № 0-0232 на суму 3 929 924, 40 грн., яка направлена на адресу ВАТ "Гніванський кар`єр".

На рекомендованому повідомленні, яке повернулося відправнику, міститься відмітка про вручення поштового відправлення 10.04.2023.

Рішенням позивача № 94/4-0232 від 29.06.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПК України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах. Вказане рішення направлено на адресу ВАТ "Гніванський кар`єр".

На рекомендованому повідомленні, яке повернулося відправнику, міститься відмітка про вручення поштового відправлення 10.07.2023.

Відповідно до рішення від 29.06.2023 позивачем до установ банків направлено платіжні інструкції від 31.07.2023 №795, №796, №797 та №798 на погашення податкової заборгованості відповідача 1.

Проте, станом на день звернення до суду з даною позовною заявою та станом на день винесення рішення суду у даній справі борг у сумі 3 719 398, 83 грн. відповідачем 1 не погашений.

Відтак, відповідачем 1 не виконано своїх грошових зобов`язань, що призвело до виникнення податкового боргу на суму боргу в 3 719 398, 83 грн.

Разом з тим колегія суддів завертає увагу на те, що контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Згідно п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. (п. 42.5 ст. 42 ПК України).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними унормований Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі Правила).

Відповідно до пункту 91 Правил під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник об`єкта поштового зв`язку на підставі пред`явленого адресатом (одержувачем) документа, що посвідчує особу згідно із законодавством, робить відповідну відмітку про вручення у порядку, визначеному оператором поштового зв`язку.

Під час вручення поштового відправлення з позначкою Вручити особисто, внутрішнього рекомендованого листа з позначкою Судова повістка адресат (одержувач) підтверджує такий факт своїм підписом та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище у спосіб та відповідно до порядку, що встановлені оператором поштового зв`язку.

Відповідні дані про вручення поштового відправлення також повинні містити інформацію про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Пунктом 93 Правил передбачено, що поштові відправлення з позначкою З описом та поштові відправлення, щодо яких складено відповідний акт, розкриваються працівником об`єкта поштового зв`язку у присутності адресата (одержувача) за його згодою. У разі коли під час розкриття таких поштових відправлень нестачу, пошкодження, зіпсуття чи заміну вкладення не виявлено, видача їх проводиться в установленому порядку. У разі виявлення нестачі, заміни, повного або часткового пошкодження чи зіпсуття вкладення працівник об`єкта поштового зв`язку складає акт, один примірник якого видається адресату (одержувачу) або надсилається технічними засобами на його електронну пошту відповідно до правил, установлених оператором поштового зв`язку.

У разі коли адресат (одержувач) заперечує проти розкриття поштового відправлення, що надійшло з позначкою З описом, перевірці підлягає лише його маса, про що працівник поштового зв`язку робить позначку на зворотному боці повідомлення про надходження, яка засвідчується підписом адресата (одержувача). Засвідчити відмову від розкриття поштового відправлення адресат (одержувач) може в електронній формі через технічні засоби, визначені оператором поштового зв`язку.

При цьому скаржник заперечує факт отримання ним як податкової вимоги так і рішення контролюючого органу.

Згідно матеріалів справи, позивачем долучено до позову копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які містять дату вручення відправлення адресату та підпис.

Проте вказані рекомендовані повідомлення не містять інформації стосовно того, кому таке відправлення вручено, не зазначено прізвища особи, ініціалів та відношення до відповідача 1, що ставить під сумнів вручення податкової вимоги платнику податків. Вказані поштові відправлення направлені без опису, що унеможливлює встановлення документу, який надсилався.

Водночас скаржником вказано про те, що про рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №377 та №560 стало відомо лише після того, як було отримано позов з додатками. Також зазначено про те, що подано адвокатські запити стосовно листів за №377 та №560.

Інформації стосовно того, кому саме було вручено податкову вимогу контролюючим органом не надано.

Отже позивачем правомірно вчинено дії щодо направлення платнику податку податкової вимоги. Проте, звертаючись до суду із заявою щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи, контролюючий орган мав би врахувати значимість такого заходу, який фактично є втручанням у право вільного пересування особи, гарантованого Конституцією України, та перевірити чи вручено керівнику чи уповноваженій особі товариства податкову вимогу.

За відсутності достовірних та беззаперечних доказів вручення керівнику юридичної особи чи уповноваженій особі податкової вимоги відсутні підстави стверджувати про не сплату боргу юридичною особою протягом 240 календарних днів.

За таких обставин встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника ВАТ "Гніванський кар`єр" - ОСОБА_1 є обмеженням прав фізичної особи, яке неспівмірне із тією обставиною, що за товариством рахується податкова заборгованість.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що за відсутності безспірних та достовірних доказів вручення платнику податків податкової вимоги відсутні правові підстави для задоволення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідача 2.

Стосовно клопотання скаржника заявленого в апеляційній скарзі про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5 000 грн суд зазначає наступне.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин клопотання скаржника про стягнення витрат на правничу допомогу може бути розглянуте після надання відповідних доказів.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно положень частини 5 статті 139 КАС України суд у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Правовий висновок щодо застосування вказаних вище положень КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 21.05.2019 у справі № 816/486/16 за позовом податкового органу до платника податків.

За таких обставин на користь відповідача 1 за рахунок бюджетних асигнувань позивача підлягає стягненню 4 542 грн судового збору сплаченого згідно платіжної інструкції від 15.04.2024 №0.0..1.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар`єр" задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути на користь Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар`єр" (, вул. Соборна, 85, м. Гнівань, Вінницький район, Вінницька область, 23310) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) 4 542 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні) судових витрат понесених на сплату судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.