Справа № 620/1296/23
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
29 травня 2024 року Чернігів Справа № 620/1296/23
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №620/1296/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №620/1296/23.
В обгрунтування заяви зазначає, що рішення суду боржником не виконується, оскільки всупереч резолютивній частині рішення суду, відповідач з 01.04.2024 нараховує та проводить виплату пенсії з обмеженням максимальним розміром.
Так, відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду, серед іншого має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження, у випадку, коли таке відкрито (ч.2 ст.383 КАС України).
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України).
Згідно з ч.4 згаданої статті заяву, зазначену у ч.1 цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.
Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
При цьому, виходячи з наведеного вище, звернення до суду із заявою відповідно до ст.383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби. Звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст.383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку ст.383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Так, згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Зазначені приписи чинного законодавства України свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.
Суд наголошує, що рішенням суду від 27.02.2023 у справі №620/1296/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 86% від суми щомісячного грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру та з врахуванням індексації з 01.03.2022, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум.
Втім, зазначене боржником проігноровано і пенсія з 01.04.2024 виплачується позивачу з обмеженням максимальним розміром, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії станом на 01.04.2024.
Так, ухвалюючи рішення у даній справі, судом зазначено, що відповідно до матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №620/9886/21 проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.04.2019 виходячи з 70% грошового забезпечення (а.с.17). При цьому, як вже було зазначено, цим рішенням від 01.11.2021 у справі №620/9886/21 визнано протиправними дії відповідача та зобов`язано провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі №620/2433/21 без обмежень її максимального розміру. Тобто відповідач не повинен обмежувати виплати пенсії максимальним (10 прожиткових мінімумів).
Також судом наголошено, що Верховний Суд постановах від 09.09.2019 у справі №463/925/17, від 14.05.2019 у справі №591/2109/17, від 15.04.2019 у справі №127/4270/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17 зазначив: «…буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими».
Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ не встановлено обмеження максимального розміру пенсії позивача.
Тобто, пенсія позивача, яку він отримує відповідно до положень Закону №2262-ХІІ не обмежується максимальним розміром.
Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії, позивач станом на 01.04.2024 продовжує отримувати пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону №2262-ХІІ, а отже, враховуючи зазначене суд вважає, що існує достатньо підстав для задоволення заяви позивача.
За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.
За приписами ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.248, 249, 383 КАС України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №620/1296/23 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №620/1296/23.
Про результати належного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №620/1296/23 повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.
Копію даної ухвали направити учасникам справи.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Л.О. Житняк