Справа № 175/2082/24
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2082/24
Провадження № 2-а/175/7/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" травня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., представника позивача Вайленко Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 09.01.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №44 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши повістку керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з?явився, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 1 п. 10 ст. І Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу». Також, відповідно до змісту постанови, до Краматорского РУП ГУНП 24.01.2023 року за вих. №06/706 надійшло звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 08.01.2024 року ОСОБА_1 з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно. Таким чином в його діях наявний склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 210 КУпАП. Позивач просить скасувати вищезазначену, оскільки з 03.10.2022 року по 30.12.2023 року він навчався на денній формі (здобував ступінь «магістр») в Донбаській державній машинобудівній академії, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації згідно положень ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з чим обов`язок надати данні про військовозобов?язаних було покладено саме на заклад освіти. Крім того, зазначено, що оскаржувана постанова була складена за відсутності ОСОБА_1 , йому не було надано можливості з`явитися та надати свої пояснення, що є порушенням чинного законодавства. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише у відповідь на адвокатський запит його представника.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

21.03.2024 року представник відповідача надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що отримавши повістку керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних причин не з?явився, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу». Обставиною, що обтяжує правопорушення є те, що воно скоєне під час дії в країні воєнного стану. Вказаний протокол військовозобов?язаний ОСОБА_1 отримав особисто 08.01.2024 року, про що свідчить підпис у ньом. Також у протоколі зазначено що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 09.01.2024 року о 10 год 00 хв. в кабінеті №1 у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресом: АДРЕСА_1 . 09.01.2024 року у 12 год 20 хв ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , ознайомившись з постановою №44 від 09.01.2024 року, за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, відмовився від отримання копії постанови, про що складено відповідний акт.

02.04.2024 року представник позивача надіслала на адресу суду відповідь на відзив, де зазначає, що норми діючого законодавства вимагають, щоб повістка була вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена. Однак, матеріали справи не містять доказів, на підтвердження вручення ОСОБА_1 повістки. Щодо наданого відповідачем до відзиву акту про відмову від підпису за отримання копії протоколу від 09.01.2024 року, зазначила, що назва даного акту суперечить його змісту. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначається в самому акті, що ОСОБА_1 відмовився від підпису за отримання постанови, натомість назва даного документа «Акт про відмову від підпису за отримання копії протоколу».

11.04.2024 року представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав заперечення, в яких зазначив, що відповідно до журналу реєстрації персональних повісток ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 особисто вручена повістка за № 556, «особисто в руки». Вказаному запису відповідає розписка про отримання повістки № 556 одержана ОСОБА_1 особисто 21.01.2023 року, за якою зобов`язано з`явитися о 10:00 год 22.01.2023 року. Також 22.01.2023 року складено поіменний список за № 736/08, за яким наявна відмітка про неявку ОСОБА_1 22.01.2023 року.

19.04.2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» надіслала письмові пояснення, в яких звертає увагу на те, що в даному випадку працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не було додержано положень ст. 38 КУпАП про строки накладення адміністративного стягнення і неправомірно було притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Тобто, якщо особа не була притягнута до адміністративної відповідальності протягом 2 місяців з дня наступного за останнім днем, коли вона повинна була прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнення до неї застосувати не можна. Тобто, 22 січня 2023 року представникам ІНФОРМАЦІЯ_3 , беручи до уваги даний поіменний список, стало відомо про нез`явлення осіб, які в ньому зазначені, а відтак оскільки днем виявлення є день наступний за останнім днем, коли особа повинна була прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , то саме з 23 січня 2023 року має бути відрахований строк притягнення до адміністративної відповідальності, а не з 9 січня 2024 року.

20.04.2024 року представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав додаткові пояснення, в яких зазначає, що в даному випадку ми маємо триваюче правопорушення, яке тривало з дати коли правопорушник не з`явився, тобто з 22.01.2023 року, по дату коли було встановлено особу правопорушника, а саме 08.01.2024 року, коли військовозобов`язаний ОСОБА_1 з`явився самостійно.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з довідки №16 від 16.03.2023 року, виданої деканом факультету Донбаської державної машинобудівної академії, ОСОБА_1 є студентом денної форми 1-го курсу за ОПП «магістр» факультету ФАМІТ, термін навчання з 03.10.2022 року по 30.12.2023 року.

Згідно протоколу №44 від 08.01.2024 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши повістку керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з?явився, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 1 п. 10 ст. І Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу». До Краматорского РУП ГУНП 24.01.2023 року за вих. №06/706 надійшло звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 08.01.2024 року ОСОБА_1 з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно. Таким чином в його діях присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП. Обставиною, що обтяжує правопорушення є те, що воно скоєне під час дії в країні воєнного стану. Громадянину ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 09.01.2024 року о 10 год 00 хв. в кабінеті №1 у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресом: АДРЕСА_1 .

Постановою №44 від 09.01.2024 року, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Актом про відмову від підпису за отримання копії протоколу від 09.01.2024 року, складеному в присутності свідків о 12 год 20 хв, підтверджується те, що ОСОБА_1 повідомлено та доведено зміст постанови, роз`яснено порядок оскарження, проте останній, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , ознайомившись з постановою № 44 від 09.01.2024 року, відмовився від отримання копії постанови.

Відповідно до акту про відмову від отримання підпису від 09.01.2024 року, складеному в присутності свідків о 12 год 40 хв, про те, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 роз`яснено та доведено про кримінальну відповідальність за ухилення від мобілізації, яке полягає у відмові в отриманні повістки від 09.01.2024 року, відповідно до якої потрібно з`явитися 12.01.2024 року о 08:00 год до Команди А239 ЦПП.

25.01.2024 року адвокатом ОСОБА_3 було направлено адвокатський запит на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання належним чином завіреної копії протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП

26.01.2024 року у відповідь на адвокатський запит від 25.01.2024 року, адвокату Вайленко Г.О. було направлено копію протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП №44 від 08.01.2024 року, копію постанови №44 від 09.01.2024 року, звернення до Краматорського РУП ГУНП від 24.01.2023 року щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов?язані з?явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Підпунктом другим пункту першого Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 3 цього Додатку 2 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ч. 1 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою ціє їстатті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Судом встановлено, що 09.01.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпаП, оскільки останній, після отримання повістки, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, визначений у повістці, а саме 22.01.2023 року.

Як на підставу скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач посилається на те, що з 03.10.2022 року по 30.12.2023 року він навчався на денній формі (здобував ступінь «магістр») в Донбаській державній машинобудівній академії, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, при цьому обов`язок надати відомості про навчання покладається на заклад освіти, а не на військовозобов`язаного.

При цьому суд критично ставиться до вищевказаних тверджень, оскільки згідно п. 8 Додатку 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, позивач був зобов`язаний в семиденний строк з моменту зарахування на навчання повідомити про це орган, де він перебував на військовому обліку.

Проте суд звертає увагу на те, що позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 22.01.2023 року, тобто датою вчинення даного адміністративного правопорушення та датою його виявлення є 23.01.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення №44 від 09.01.2024 року була складена поза межами строку накладення адміністративного стягнення встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 року ву справі №601/952/16.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що судом встановлено порушення відповідачем строку накладення на позивача адміністративного стягнення, це є самостійною підставою для скасування спірної постанови.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до п. ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 44 від 09.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за за ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель