Справа № 340/6210/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2024 року м. Дніпросправа № 340/6210/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 ( суддя першої інстанції Притула К.М.) в адміністративній справі №340/6210/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3895 гривень 34 копійки в місяць у загальній сумі 97383 гривні 50 копійок за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 закрито провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт вважає, що предмети позовів у цій справі та справі № 340/9972/21 не є тотожними, оскільки при розгляді справи №340/9972/21 предметом розгляду була правильність обрання відповідачем базових місяців для виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.03.2020 року. При цьому при розгляді справи судом не було визначено суму належної позивачу індексації грошового забезпечення, розмір індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року, розмір збільшення грошового забезпечення у березні 2018 року у порівнянні з лютим 2018 року, розмір належної позивачу індексації у лютому 2018 року, дані вимоги не розглядались, не були предметом оцінки, оскільки під час розгляду справи №340/9972/21 відповідачем ще не було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за лютий 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 4258,75 грн. Після виконання рішення суду у справі №340/9972/21 змінились обставини справи, а саме: у позивача виникло право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення з 01 березня 2018 року. Відповідачем же при здійсненні розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року порівняно не всі складові грошового забезпечення, як наслідок на думку відповідача сума підвищення грошового забезпечення внаслідок підвищення посадових окладів перевищила суму індексації, яка належала позивачу до виплати у березні 2018 року та на думку відповідача позивачу не належна до виплати індексація-різниця грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року. Отже, під час розгляду справи №340/9972/21 було відсутнє порушення прав позивача в частині невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період 01.03.2018 року по 31.03.2020 року оскільки право на її отримання виникло з моменту виплати відповідачем індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 4258,75 грн.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року позов задоволений частково:

визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період служби з січня 2016 року по лютий 2018 року;

зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період служби з січня 2016 року по лютий 2018 року, враховуючи січень 2008 року як базовий місяць при проведенні індексації грошового забезпечення.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року по справі № 340/9972/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року в адміністративній справі № 340/9972/21 змінено.

В абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року в адміністративній справі № 340/9972/21 слова та цифри з січня 2016 року замінити словами та цифрами з грудня 2015 року.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року в адміністративній справі № 340/9972/21 залишити без змін.

Позивач вважав, що при розгляді справи судом не було визначено суму належної позивачу індексації грошового забезпечення, розмір індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року, розмір збільшення грошового забезпечення у березні 2018 року у порівнянні з лютим 2018 року, розмір належної позивачу індексації у лютому 2018 року, дані вимоги не розглядались, не були предметом оцінки, оскільки під час розгляду справи №340/9972/21 відповідачем ще не було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за лютий 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 4258,75 грн. Після виконання рішення суду у справі №340/9972/21 змінились обставини справи, а саме: у позивача виникло право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення з 01 березня 2018 року. Відповідачем же при здійсненні розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року порівняно не всі складові грошового забезпечення, як наслідок на думку відповідача сума підвищення грошового забезпечення внаслідок підвищення посадових окладів перевищила суму індексації, яка належала позивачу до виплати у березні 2018 року та на думку відповідача позивачу не належна до виплати індексація-різниця грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року. Отже, під час розгляду справи №340/9972/21 було відсутнє порушення прав позивача в частині невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період 01.03.2018 року по 31.03.2020 року оскільки право на її отримання виникло з моменту виплати відповідачем індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 4258,75 грн.

Вподальшому ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3895 гривень 34 копійки в місяць у загальній сумі 97383 гривні 50 копійок за період з 01.03.2018 року по 31.03.2020 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що судами вже надана оцінка всіх обставин, стосовно даного предмету спору, а тому суд вважає, що в даному випадку має місце повторне звернення позивача з аналогічним позовом щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.03.2020. Тобто позовні вимоги позивача стосуються того ж самого предмету, підстав та спірних періодів, що й вищезазначена постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 у справі № 340/9972/21, яка набрало законної сили, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Апеляційний суд не погоджує такий висновок, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Слід зазначити, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Водночас, не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Згідно ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 14 КАС України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

За правовим висновком Верховного суду в постанові від 28.06.2023 року у справі № 200/4258/22 відповідно до пункту 13 Порядку № 1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

Апеляційний суд зазначає, що предметом позову у справі № 340/9972/21 була правильність обрання відповідачем базових місяців індексації грошового забезпечення позивача за спірний період, судом не було визначено суму належної позивачу індексації грошового забезпечення; вже після виконання рішення суду змінились обставини, а саме: у позивача виникло право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення за відповідний період.

Таким чином, позивач у цій справі звернувся з позовними вимогами щодо правильності обчислення суми індексації, такі вимоги можуть бути заявлені окремим позовом, враховуючи правову позицію Верховного суду в постанові від 28.06.2023 року у справі № 200/4258/22. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

За встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності, суд апеляційної інстанції не погоджує висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 238, 241, 250, 311, 315, 317, 320, 321, 325 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 в адміністративній справі №340/6210/23 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 21 травня 2024 року та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 травня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров