Справа № 160/27043/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/27043/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року (головуючий суддя Неклеса О.М.)

в адміністративній справі №160/27043/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005288 від 30.08.2023 року, Державної служби України з безпеки на транспорті до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на суму 17000грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Позивач не є перевізником в розумінні приписів Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім того, позивач зазначає, що аналоговий тахограф мав технічну несправність, про що складено відповідний запис водієм, і відповідно до інструкції водієм тахокарту заповнено власноруч. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач під час складання спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005288 від 30.08.2023 року, Державної служби України з безпеки на транспорті до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на суму 17000грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що позивачем 24.08.2023 р. при перевезенні вантажу було допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке встановлена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державною службою України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги серед іншого вказує, що протокол про перевірку та

адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР необхідно відносити до категорії «інші документи, передбачені законодавством». На момент проведення перевірки заповнена тахокарта за 24.07.2023 була відсутня.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 02.03.1994р.

Дані про основний вид економічної діяльності 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Позивач є власником автомобіля марки MAH L, модель MAN L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип ТЗ фургон-С про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

24.07.2023 року головним спеціалістом відділу ринкового нагляду департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на транспорті у Кіровоградській області об 15 год. 15 хв. проведено перевірку транспортного засобу марки МА№ 2000, д. р. н. НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт АР №012592 від 24 липня 2023 р., в якому зафіксовано порушення передбачене ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у т.ч. порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевезень документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність записів на тахокарті за 24.07.2023 рік (транспортний засіб обладнаний аналоговим тахографом).

30.08.2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області була винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №005288, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 гривень.

Позивач вважає протиправною постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005288 від 30.08.2023 року в сумі 17000грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року №2344-III, норми Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

асади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ.

Статтею 3 Закону України "Про автомобільний транспорт", в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (Інструкція №385).

Відповідно до п. 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

- правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);

- наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Згідно з п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Аналіз вищенаведених положень нормативно-правового акту дає підстави для висновку, що саме водій несе відповідальність за заповнення тахокарти.

Матеріалами справи підтверджується, за результатами перевірки складені акт АР №012592 від 24.07.2023, відповідно до якого було зафіксовано порушення щодо перевезення вантажів за відсутності на момент проведення документів, визначених ст.48 Закону «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня заповнена тахокарта водієм ОСОБА_2 .

Разом з тим, матеріали справи містять пояснення водія щодо технічної несправності тахографу, а також копія тахокарти, заповнена водієм власноручно про режим роботи та відпочинку.

На підставі акту №005288 від 30.08.2023 р. відповідачем винесена постанова про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарських штрафу у сумі 17000грн.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем безпідставно застосовано штраф до позивача, оскільки обов`язок щодо заповнення тахокарт не належить до обов`язків, покладених на перевізника, а належить до обов`язків водія.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що водієм виконано покладений на нього обов`язок.

Доказів протилежного матеріали справи не містять (відповідачем не надано).

Факти неправильної роботи тахографа, порушення цілісності плобм на тахографі, недотримання правил його повірки під час перевірки відповідачем не встановлено; відсутність у водія тахокарт в достатній кількості також не фіксувалось.

Таким чином, перевізник виконав свої обов`язки щодо обладнання автомобіля тахографом та забезпечення його справної роботи. Оскільки матеріали справи не містять (відповідач не надав) належних та допустимих доказів, що позивачем 24.08.2023 р. при перевезенні вантажу допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке встановлена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», то відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволенні позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи апелянта.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 29.05.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова