Справа № 320/19935/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року № 320/19935/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Грабовської І.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Єніча В.С.

представника відповідача Ігнатенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з надзвичайних ситуацій

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі,

в с т а н о в и в :

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення із служби ОСОБА_1 » №110, виданий Державною службою України з надзвичайних ситуацій 01.03.2023;

-визнати протиправним та скасувати наказ (по особовому складу цивільного захисту) «Про кадрові питання» №59, виданий Державною службою України з надзвичайних ситуацій 01.03.2023;

-поновити на службі цивільного захисту у Державній службі України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 з 02.03.2023.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його протиправно звільнено з посади заступника Голови ДСНС України без фактичного поновлення на посаді на виконання рішень суду. Крім того, позивач зазначає, що звільняючи його з посади у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі, відповідачами не було враховано положення закону, які дають право залишитися на службі понад граничний вік перебування на службі, оскільки він має високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній посаді.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, направив відзив на позов. Наполягає на тому, що позивач досяг граничного віку перебування на службі цивільного захисту (60 років), а також зважаючи на факт відсутності продовження чи укладання нового контракту між позивачем та Головою ДСНС України про проходження служби цивільного захисту, підстави для поновлення позивача на службі відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 15.06.2023 відрито провадження по справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11.07.2023.

11.07.2023 адміністративну справу знято з розгляду у зв`язку з технічною неможливістю здійснювати фіксацію судового засідання. Наступне судове засідання призначене на 10.08.2023.

10.08.2023 адміністративну справу 640/19935/23 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Леонтовича А.М. у відпустці. Наступне судове засідання призначене на 18.09.2023.

18.09.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив для підготовки позивачем копії трудової книжки позивача, оголосити перерву на 31.10.2023.

31.10.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу для розгляду по суті на 27.11.2023.

27.11.2023 у судове засідання не прибув відповідач. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив клопотання про відкладення розгляду справи. Суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 23.01.2024.

23.01.2024 адміністративну справу №320/19935/23 знято з розгляду у зв`язку з повітряною тривогою. Наступне судове засідання призначено на 22.02.2024.

22.02.2024 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив на підставі ч. 2 ст. 223 КАС України, у зв`язку з витребуванням додаткових доказів оголосити перерву на 11.04.2024.

11.04.2024 адміністративну справу №19935/23 знято з розгляду у зв`язку з відсутності інтернету. Наступне судове засідання призначене на 07.05.2024.

07.05.2024 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив на підставі ч. 2 ст. 223 КАС України, у зв`язку з витребуванням додаткових доказів оголосити перерву на 20.05.2024.

20.05.2024 у судове засідання прибули сторони.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Між головою ДСНС України ОСОБА_2 та генерал-майором служби цивільного захисту, директором Департаменту організації заходів цивільного захисту апарату ДСНС ОСОБА_1 , був укладений контракт №56/13 про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту ДСНС України.

Цей контракт набув чинності з 10.07.2013, та укладений до 28.08.2017.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №602-р, яке оголошено наказом ДСНС України від 25.06.2014 №320, ОСОБА_1 призначено заступником Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Цим самим наказом ДСНС України від 25.06.2014 №320 генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 було звільнено з попередньої посади директора Департаменту організації заходів цивільного захисту апарату ДСНС України.

Листом Міністерства внутрішніх справ України від 25.03.2015 № 13545/Ав внесено на розгляд Прем`єр-міністра України ОСОБА_3 пропозицію про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови ДСНС України за п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» - порушення Присяги державного службовця.

25.03.2015 Прем`єр-міністром України ОСОБА_3 внесено на розгляд Кабінету Міністрів України подання за № 12613/0/1-15 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови ДСНС України відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

25.03.2015 на засіданні Кабінету Міністрів України прийнято Розпорядження №242-р, яким позивача звільнено з посади заступника Голови ДСНС України за порушення Присяги державного службовця (п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу»).

16.05.2018 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/7297/15 позивача поновлено на посаді заступника голови ДСНС з 25.03.2015.

12.03.2019 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду №826/7297/15 рішення ОАКС від 16.05.2018 - залишено без змін.

28.11.2020 постановою КАС ВС у справі №826/7297/15 рішення попередніх інстанцій залишено без змін.

25.03.2020 ДСНС України прийнято наказ (по особовому складу цивільного захисту) №106 «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 ».

20.10.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України №1255-р вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови ДСНС з 26.03.2015 на виконання рішення Окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №826/7297/15.

20.10.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України №1259-р вирішено «Вважати ОСОБА_1 звільненим з посади заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій 28 серпня 2017 року у зв?язку із досягненням ним граничного віку перебування на службі (пункт 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України)».

21.10.2021 наказом ДСНС №428 оголошено розпорядження КМУ №1255-р від 20.10.2021 «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій».

21.10.2021наказом ДСНС №429 оголошено розпорядження КМУ №1259-р від 20.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій».

16.11.2021 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/9388/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021 скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення ОСОБА_1 із служби» Державної служби України з надзвичайних ситуації №106 від 25.03.2020; поновлено на службі цивільного захисту у Державній службі України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 з 26.03.2020. Ухвалами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2022 року, від 02 червня 2022 року, від 28 червня 2022 року - касаційні скарги ДСНС на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 вирішено повернути

21.09.2022 рішенням Окружного адміністративного суду у справі №640/34930/21 вирішено поновити позивача на посаді заступника голови ДСНС.

17.01.2023постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/34930/21 апеляційні скарги відповідачів задоволено, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2022 скасовано.

Позивачем подано касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/34930/21.

01.03.2023 наказом ДСНС «Про виконання рішення суду» №109 ОСОБА_1 поновлено на службі цивільного захисту у ДСНС з 26.03.2020.

01.03.2023 наказом ДСНС «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 » №110 ОСОБА_1 вирішено «вважати звільненим із служби цивільного захисту за п. 176 підпунктом 2 (за віком)..., з 28.08.2017».

01.03.2023 наказом ДСНС «Про кадрові питання» №59 (по особовому складу) ОСОБА_1 вирішено вважати таким, який з 28.08.2017 виключений з кадрів ДСНС.

09.03.2023 у справі №640/34930/21 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач вважає, що накази, прийняті ДСНС 01.03.2023 №110 про звільнення з служби цивільного захисту ОСОБА_1 та №59 (по особовому складу) про виключення з кадрів з 28.08.2017 - є протиправними та суперечать рішенню Окружного адміністративного суду 16.05.2018, постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.11.2020 справі №826/7297/15, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді з 25.03.2015; постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 640/9388/20, яким ОСОБА_1 поновлено на службі з 26.03.2020.

На думку позивача, ці накази не узгоджуються з чинними перерахованими рішеннями судів України та розпорядженням Кабінету Міністрів України (№1255-р від 20.10.2021 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови ДСНС з 26.03.2015; наказами ДСНС на їх виконання №428 від 21.10.2021 про оголошення розпорядження КМУ №1255-р щодо поновлення на посаді ОСОБА_1 та №109 від 01.03.2023 про поновлення на службі ОСОБА_1 з 26.03.2020.

Вважаючи такі дії позивача протиправними, позивач звернувся до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов`язки визначаються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI, Законом України «Про затвердження Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту» від 05.03.2009 №1068-VI, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі - Положення №593).

Відповідно до вимог частини першої статті 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Згідно частин першої та другої статті 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Статтею 102 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Відповідно до вимог пункту 3 та 4 Положення №593, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Особи рядового і начальницького складу належать до персоналу (кадрів) Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС). Статус особи рядового і начальницького складу підтверджується службовим посвідченням, форма та порядок видачі якого встановлюються ДСНС.

Пунктом 10 Положення №593 передбачено, що першим днем проходження служби цивільного захисту вважається день прийняття громадянина на службу цивільного захисту, зарахування його в кадри ДСНС, присвоєння йому відповідного спеціального звання та призначення на посаду в апарат ДСНС, її територіальні органи, підрозділи Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (аварійно-рятувальні формування центрального підпорядкування, аварійно-рятувальні формування спеціального призначення, спеціальні авіаційні, морські та інші формування, державні пожежно-рятувальні підрозділи (частини), навчальні центри, формування та підрозділи забезпечення), заклади освіти цивільного захисту, наукові установи та інші підрозділи, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту (далі - органи і підрозділи цивільного захисту).

Відповідно до вимог пункту 15 Положення №593, склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особам рядового і начальницького складу присвоюються спеціальні звання, зокрема, старший начальницький склад - майор служби цивільного захисту, підполковник служби цивільного захисту, полковник служби цивільного захисту.

Пунктом 12 Положення №593 визначено, що останнім днем проходження служби цивільного захисту вважається день виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів ДСНС.

VI. Оцінка суду

Судом встановлено, що між головою ДСНС України ОСОБА_2 та генерал-майором служби цивільного захисту, директором Департаменту організації заходів цивільного захисту апарату ДСНС ОСОБА_1 , був укладений контракт №56/13 про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту ДСНС України.

Цей контракт набув чинності з 10.07.2013, та укладений до 28.08.2017.

28.08.2017 позивачу виповнилось 60 років та відповідно контракт з позивачем було розірвано.

За змістом п. 4 цього Контракту, не пізніш як за 2 місяці до закінчення строку дії контракту сторони зобов`язуються повідомити одна одну про намір укласти контракт на новий строк.

Тобто, за змістом цього Контракту не виключається можливість укладення з позивачем контракту про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту ДСНС України після досягнення ним 60-річного віку.

Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо укладення з позивачем нового контракту.

Згідно пп. 3 п. 16 Положення №593 граничний вік перебування на службі цивільного захисту для осіб вищого начальницького складу встановлюється до 60 років.

При цьому, п. 17 Положення передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній посаді, визнані придатними за станом здоров`я для проходження служби, на їх прохання можуть бути залишені за рішенням Голови ДСНС, керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту на службі понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту до п`яти років.

Також п. 18 Положення №593 передбачено, що особам рядового і начальницького складу за рішенням голови ДСНС (керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту) строк служби може бути продовжено повторно до п`яти років, а особам начальницького складу, які проходять службу в навчальних закладах та наукових установах цивільного захисту і мають науковий ступінь або вчене звання, - до десяти років у випадках, що визначаються МВС.

Тобто, Положенням №593 передбачено можливість для осіб начальницького складу продовжити службу на займаній посаді понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту до п`яти років та до десяти років.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, що свідчили б існування рішення голови ДСНС (керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту) про продовження строку служби позивача на займаній посаді понад граничний вік повторно.

Відповідно до п. 185 Положення №593 звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється їх начальниками (керівниками), яким таке право надано відповідно до номенклатури посад, а осіб начальницького складу, які мають спеціальні звання від полковника служби цивільного захисту та вище, - виключно головою ДСНС.

За змістом п. 175 зазначеного Положення перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею не менше двох індивідуальних бесід. За наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них. Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди, що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового і начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуші бесід долучаються до матеріалів звільнення та зберігаються в особовій справі.

Відповідно до пп. 2 п. 176 Положення №593 контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького склад) звільняються із служби цивільного захисту за віком у разі досягнення граничного перебування на службі, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач наголошував на тому, що звільнення відбулося без попередження позивача про таке звільнення за два тижні, без допущення до фактичного виконання своїх посадових та службових обов`язків на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1255-р «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26 березня 2015 року» від 20.10.2021 та наказу ДСНС № 428 від 21.10.2021, наказу №109 від 01.03.2023; без ознайомлення з оскаржуваним ДСНС про звільнення; без проведення розрахунку.

З цього приводу суд зазначає таке.

Предметом спору в межах цієї адміністративної справи є накази відповідача «Про звільнення із служби ОСОБА_1 » №110 від 01.03.2023 та №59 від 01.03.2023 та, відповідно, поновлення останнього на службі цивільного захисту, а не правомірність чи ні дій/бездіяльності відповідача стосовно виконання рішення суду щодо поновлення позивача на посаді заступника голови ДСНС з 26.03.2015, тому суд не приймає та не оцінює доводи та аргументи позивача та його представника в цій частині.

Відповідно до пункту 175 Положення перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту (крім осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, призначення (звільнення) яких здійснюється Кабінетом Міністрів України) безпосередні або прямі керівники (начальники) проводять з нею індивідуальну бесіду.

Оскільки звільнення з посади, яку обіймав позивач, здійснювалося Кабінетом Міністрів України, то вимоги пункту 175 Положення на спірні правовідносини не розповсюджується.

Діяльність центральних органів виконавчої влади спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через відповідних міністрів згідно із законодавством.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052 (далі - Положення про ДСНС) Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно частин першої, другої статті 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України.

Керівник центрального органу виконавчої влади може мати заступників, які призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України з-поміж кандидатур (загальною кількістю не більше п`яти осіб), внесених на підставі пропозицій Комісії з питань вищого корпусу державної служби за результатами конкурсу відповідно до законодавства про державну службу.

Заступники керівника центрального органу виконавчої влади звільняються з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України, міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, або керівника центрального органу виконавчої влади.

Пунктом 1 частини сьомої статті 21 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що Кабінет Міністрів України призначає на посаду державних секретарів міністерств, керівників та заступників керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, відповідно до законодавства про державну службу.

Пунктом 12 Положення про ДСНС передбачено, що голова ДСНС має заступників, у тому числі одного першого, які призначаються на посаду та звільняються з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України, внесеним на підставі пропозицій Міністра внутрішніх справ.

Аналіз викладеного свідчить, що питання призначення на посаду та звільнення з посади заступника голови ДСНС належить до компетенції Кабінету Міністрів України.

Згідно частини третьої статті Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» керівник центрального органу виконавчої влади та його заступники є державними службовцями.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, урегульовані Законом України «Про державну службу».

Приписами частини першої та пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про державну службу» обумовлено, що посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.

Встановлюються такі категорії посад державної служби: 1) категорія «А» (вищий корпус державної служби) - посади: зокрема, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України та їх заступників.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини другої статті 34 Закону України «Про державну службу» призначення на посаду державного службовця здійснюється безстроково, крім випадків, визначених цим та іншими законами України.

Строкове призначення на посаду здійснюється у разі призначення на посаду державної служби категорії "А" - на п`ять років, якщо інше не передбачено законом, з правом повторного призначення без обов`язкового проведення конкурсу на ще один строк або переведення на рівнозначну або нижчу посаду до іншого державного органу.

За змістом пункту 7 частини першої статті 83 вказаного Закону державна служба припиняється: у разі виходу державного службовця на пенсію або досягнення ним 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом.

Особливості проходження служби цивільного захисту врегульовані Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ).

За визначенням частини першої статті 101 КЦЗ служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 105 КЦЗ граничний вік перебування на службі цивільного захисту встановлюється: для осіб вищого начальницького складу - до 60 років.

Згідно пункту 2 частини другої статті 106 КЦЗ контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі.

Аналогічні положення закріплені у підпункті 3 пункту 16 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення).

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що Законом України «Про державну службу» та Кодексом цивільного захисту України фактично встановлений граничний вік для перебування на посаді заступника голови ДСНС. Із досягненням такого віку закон безальтернативно пов`язує припинення відповідної служби на відповідній посаді (окрім випадку залишення на службі понад граничний вік до п`яти років).

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що позивач станом на 28.08.2017 досяг граничного віку перебування на службі цивільного захисту 60 років.

На момент досягнення граничного віку позивачем, головою ДСНС не приймалися рішення про залишення ОСОБА_1 на службі цивільного захисту понад граничний вік.

Зазначені факти підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, визнаються позивачем та вже було встановлено судами під час розгляду справ між цими ж учасниками, зокрема №640/9388/20, №640/34930/21, а тому не можуть бути предметом доказування в силу положень ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, позивачем помилково ототожнюються питання "перебування на посаді" та "проходження служби цивільного захисту".

Шостий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 17 січня 2023 року у справі №640/34930/21 виклав позицію, згідно з якою застосував положення п. 7 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про державну службу" та п. 2 ч. 2 ст. 106 Кодексу цивільного захисту України, дотримавшись при цьому правового висновку Верховного суду у постанові від 10 червня 2021 року під час розгляду справи №120/2472/19-а щодо безальтернативності звільнення особи у зв?язку із досягненням граничного віку перебування на службі.

Суд вважає, що оспорювані накази ДСНС були прийняті із дотримання встановленого порядку та у межах компетенції відповідача.

Що стосується звернень позивача про поновлення на посаді заступника голови ДСНС та відповідно продовження несення служби цивільного захисту, суд зазначає таке.

У судовому засіданні позивач та його представник зазначали, що неодноразово звертались до відповідача з вимогою поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови ДСНС.

Досліджені в судовому засіданні звернення позивача, суд звертає увагу, що позивач направляв звернення щодо продовження несення служби цивільного захисту ВИКЛЮЧНО на посаді заступника голови ДСНС. Щодо продовження служби цивільного захисту понад граничний вік на інших посадах позивач не звертався, що підтверджується матеріалами справи. Іншого суду не доведено.

Крім того, будь яких доказів на підтвердження прибуття до ДСНС, як запропоновано позивачу відповідачем, для вирішення питання можливого проходження подальшої служби понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту з метою, зокрема, встановлення наявності високої професійної підготовки, досвіду практичної роботи на займаній посаді, визнання придатним за станом здоров`я для проходження служби та, відповідно, бути залишеним на службі, позивачем суду не надано.

Відтак, суд вважає, що відповідачем вжито всіх заходів з метою вирішення питання про залишення позивача на службі понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту, незважаючи на відсутність у нього такого обов`язку, оскільки пункт 17 Положення №593 пов`язує можливість продовження служби понад граничний вік в першу чергу з проханням самої особи рядового і начальницького складу, після чого голова ДСНС, керівник (начальник) органу чи підрозділу цивільного захисту вирішує чи відповідає особа відповідним вимогам.

Відповідно до вимог пункту 83 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту осіб рядового і начальницького складу (Положення №593), загальний строк перебування особи рядового і начальницького складу в розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не може бути більшим, ніж шість місяців з урахуванням часу перебування на стаціонарному лікуванні (обстеженні, медичному огляді) та у відпустці.

За час перебування у розпорядженні голови ДСНС (а це близько двох років), для організації вирішення питання подальшого проходження служби цивільного захисту, окрім виконання рішень суду про поновлення позивача на посаді заступника голови ДСНС, позивач до ДСНС не прибував.

Крім того, суд вважає, що ДСНС не могла виконати рішення суду про поновлення позивача з незалежних від неї причин, оскільки до повноважень ДСНС не входить призначення чи звільнення з посади саме заступника голови ДСНС.

Доказів, що головою ДСНС було направлено подання до Кабінету Міністрів України про продовження несення служби цивільного захисту на посаді заступника голови ВСНС понад граничний вік, матеріали справи не містять.

Щодо посилання позивача невиконання рішень Окружного адміністративного суду 16.05.2018, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.11.2020 справі №826/7297/15, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді з 25.03.2015; постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі №640/9388/20, яким ОСОБА_1 поновлено на службі з 26.03.2020 суд вважає недоречними та до уваги не приймає, оскільки предметом спору у цій адміністративній справі є правомірність/протиправність наказів №110 від 01.03.2023 та №59 від 01.03.2023 про звільнення позивача зі служби цивільного захисту. Невиконання відповідачем судових рішень має розглядатись судами в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, а не в межах цих правовідносин.

Щодо правомірності винесення спірних наказів, суд звертає увагу на таке.

Згідно матеріалів справи, позивач був звільнений з посади заступника голови ДСНС у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на службі, так як 28.08.2017 його служба припинилася в силу закону - пункту 7 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» та пункту 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту.

Як наслідок, Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження, що позивача слід вважати таким, що звільнений з посади заступника голови ДСНС з 28.08.2017 у зв`язку із досягненням ним граничного віку перебування на службі відповідно до пункту 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту.

Оскільки, позивач є таким, що в силу Закону звільнений з посади у зв`язку із настанням певної події у минулому, розпорядженням фактично констатовано вказану обставину, у суду відсутні підстави щодо визнання спірних наказів протиправними та поновлення позивача на посаді, з якої його вже було звільнено.

Крім того, суд враховує, що судова тяжба, що триває з 2018 року щодо поновлення позивача в інших адміністративних справах не може слугувати підставою для продовження контракту про проходження служби. Іншого суду не доведено.

Отже, зважаючи на те, що з 28.08.2017 з позивачем контракт про проходження служби розірвано, а новий про продовження проходження служби понад граничний вік не укладено, розпорядження Кабінету Міністрів України про поновлення позивача на посаді в матеріалах справи відсутнє, рішення голови ДСНС про продовження несення служби понад граничний вік в матеріалах справи немає, а також враховуючи, що позовні вимоги позивача фактично зводяться до невиконання рішень суду про своє поновлення на посаді, починаючи з 2018 року, суд доходить висновку, про відсутність підстав для визнання позовних вимог обґрунтованими.

Відтак, суд вважає, що спірні накази видані на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів позивача висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для його задоволення.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 30 травня 2024 р.