Справа № 340/7292/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/7292/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, АДРЕСА_2

до відповідача 2: Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, АДРЕСА_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

1)визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування йому основних видів щомісячного грошового забезпечення за період з вересня 2022 по січень 2023, додаткових видів щомісячного грошового забезпечення за період з серпня 2022 по січень 2023 року та грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати йому основні види щомісячного грошового забезпечення за період з вересня 2022 по січень 2023, додаткові види щомісячного грошового забезпечення за період з серпня 2022 по січень 2023 року та грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно;

3) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення виплати йому основних видів грошового забезпечення за період з вересня 2022 по січень 2023, додаткових видів грошового забезпечення за період з серпня 2022 по січень 2023 та грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

4) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому основні види щомісячного грошового забезпечення за період з вересня 2022 по січень 2023, додаткові види щомісячного грошового забезпечення за період з серпня 2022 по січень 2023 та грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно;

5) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому середнє грошове забезпечення, починаючи з 10.02.2023 по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що при звільненні з військової служби йому не було виплачено належні йому виплати. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними та просить стягнути належні йому до виплати суми.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного (письмового) провадження (а.с.90).

Зазначеною ухвалою відповідачам встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористались.

Дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 по особовому складу стосовно звільнення ОСОБА_1 та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у матеріалах справи відсутній.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2023 року №40 (по стройовій частині) ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я та знято зі всіх видів забезпечення (а.с.12-13). Відповідно до цього наказу календарна вислуга ОСОБА_1 08 років 05 місяців 02 дні, пільгова 06 роки 06 місяців 28 дні, а загальна 15 років.

15 березня 2023 на рахунок позивача надійшли кошти в сумі 91 888,18 грн.

28.04.2023 представником позивача направлено запит до військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України щодо того, які виплати та в якому розмірі включені до суми 91 888,18 грн., що виплачені позивачу 15.03.2023.

На запит отримано грошовий атестат №186 від 21.07.2023 та довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Відповідно до відомостей вказаних у наданих документах встановлено, що нарахування основних видів грошового забезпечення здійснено по серпень 2022, додаткових видів грошового забезпечення по липень 2022.

Представник позивача вказує, що, оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби 09.02.2023, грошове забезпечення за липень 2022 січень 2023 він не отримав. Вказує, що позивачу також не виплачено грошової компенсації за неотримане речове майно.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон), відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Положеннями статті 9 Закону передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Наказом МО України від 07.06.2018 року №260 затверджено "Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі Порядок), п.1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Цей Порядок розроблено відповідно до Законів України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і "Про донорство крові та її компонентів" та Постанов КМУ від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей", від 15 червня 1994 року №414 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", від 11 серпня 1995 року № 648 "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах", від 22 грудня 1995 року № 1037 "Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі", від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до п.2 Порядку грошове забезпечення включає:

щомісячні основні види грошового забезпечення;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Відповідно до п. 9 розд. 1 Порядоку №260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Військовослужбовцям строкової військової служби, які перебувають у відрядженнях, відпустках і на лікуванні в лікарняних закладах, грошове забезпечення виплачується за весь період перебування у відрядженнях, відпустках і на лікуванні.

Судом встановлено, що після отримання поранення, позивач з 29.04.2022 по 13.07.2022 перебував у різних військово-медичних закладах (а.с.28-59).

Згідно довідки ВЛК від 14.07.2022 №27, травма, отримана ОСОБА_1 , пов`язана з проходженням військової служб та на підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, визнаний таким, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Після відпустки, з 03.08.2022 по 25.08.2022, позивач продовжив лікування у хірургічному відділенні закладу охорони здоров`я в/ч НОМЕР_3 (з 03.08 по 10.08.2022), з 14.08 по 25.08.2022 у Світловодській центральній районній лікарні.

Згідно Довідки ВЛК від 02.09.2022 №591 ОСОБА_1 визнаний таким, що потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

З 21.10.2022 по 28.10.2022 позивач перебував на лікуванні в хірургічному відділенні в/ч НОМЕР_3 .

Згідно Свідоцтва про хворобу №391 від 28.10.2022 ВЛК визнано ОСОБА_1 непридатним до військової служби, з виключенням з військового обліку.

На підставі постанови ВЛК від 28.10.2022 року про непридатність до військової служби ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за контрактом у відставку 09.02.2023 згідно наказу №40.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу, починаючи з серпня 2022 основні види грошового забезпечення не нараховано, додаткову грошову винагороду позивачу не нараховано, починаючи з липня 2022, що підтверджується довідкою від 21.07.2023 року (а.с.62), що свідчить порушення прав позивача.

Відповідно до ст. 9-1 Закону речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) визначає Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р.№ 178 (далі Порядок № 178).

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема, у разі звільнення з військової служби.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року (п.п. 4, 5 Порядку N 178).

Відповідно до п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з часу виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації та виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Крім того, системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про наявність права звільненої з військової служби особи на грошову компенсацію за невикористане речове майно незалежно від обставин звільнення, що, у свою чергу, відповідає обов`язку військової частини провести повний розрахунок зі звільненим військовослужбовцем до виключення зі списків особового складу.

У даному випадку позивача було виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення на підставі наказу від 09.02.2023 № 40, при цьому ні в наказі, ні в грошовому атестаті №186 від 21.07.2023 не йдеться ані про суму нарахованої грошової компенсації за невикористане речове майно, ані про виплату йому такої компенсації.

Разом з тим за змістом ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п.п. 2, 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Таким чином, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу відповідачем протиправно не було проведено з ним усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Отже, позивач має право на виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, оскільки на час прийняття наказу про виключення його зі списків особового складу військової частини така компенсація йому не виплачувалася.

Суд звертає увагу, що військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, про що свідчить застосовування в п. 3 Порядку № 178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби».

Водночас, порядок № 178 не містить обмежень щодо строків звернення з заявою (рапортом) про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

У зв`язку з тим, що з позивачем не було проведено повного розрахунку, він, 27.04.2023 звернувся до відповідача із заявою про виготовлення довідки про вартість не отриманого речового майна та виплату відповідної грошової компенсації.

З викладеного суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу грошової компенсацію за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 09.02.2023.

Належним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача грошову компенсацію за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 09.02.2023.

Суд зазначає, що не виплата відповідачем позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, що належало йому до видачі станом на 09.02.2023, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном, оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Як свідчать матеріали даної справ, уповноваженою особою щодо здійснення виплат, з огляду на відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків є військова частини НОМЕР_2 , яка протягом служби позивача здійснювала виплату грошового забезпечення (а.с.18-21).

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому середнє грошове забезпечення, починаючи з 10.02.2023 по день фактичного розрахунку, суд вважає їх передчасними, спрямованими на майбутнє, отже такими, що задоволенню не підлягають, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, наразі спір з приводу вказаних обставин відсутній.

Встановлені обставин справи свідчать про те, що військова частини НОМЕР_2 протиправно не нарахувала й не виплатила позивачу основні види грошового забезпечення за період з вересня 2022 по січень 2023, додаткові види грошового забезпечення за період з серпня 2022 по січень 2023 та грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем 2 дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судових витрат, які б підлягали стягненню на користь сторін, відповідно до ст. 139 КАС України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.139, 243, 245, 246, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення виплати ОСОБА_1 основних видів грошового забезпечення за період з вересня 2022 по січень 2023, додаткових видів грошового забезпечення за період з серпня 2022 по січень 2023 та грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

- основні види щомісячного грошового забезпечення - за період з вересня 2022 по січень 2023,

- додаткові види щомісячного грошового забезпечення за період з серпня 2022 по січень 2023,

- грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 09.02.2023.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО