Справа № 160/6761/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/6761/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року (суддя Врона О.В.) у справі №160/6761/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168, та щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 та індексації;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати до доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168, та перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 та індексації.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 позовну заяву залишено без руху з підстав не сплати судового збору та встановлено строк для сплати судового збору у розмірі 1211,20грн.

В межах встановлено строку позивач подав заяву, в якій зазначав про те, що він звільнений від сплати судового збору у відповідності до приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 позовну заяву повернуто позивачу з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Фактично підставою для повернення позовної заяви стали висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, які встановлені в ухвалі про залишення позову без руху, а аргументи позивача про те, що він звільнений від сплати судового збору в силу Закону, є безпідставними, оскільки у спірному випадку предмет спору не стосується стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд першої інстанції не врахував того, що предметом спору у цій справі є перерахунок та виплата грошового забезпечення (заробітної плати), у зв`язку з чим позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового зору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновленні на роботі.

У спірному випадку позивачем заявлено вимоги, які фактично стосуються правильності визначення розміру грошового забезпечення, яке виплачувалось за час служби позивачу. У свою чергу, в контексті спірних відносин, грошове забезпечення, як плата за службу, є тотожнім поняттю заробітної плати, як оплати за працю, оскільки заробітна плата та грошове забезпечення є різновидами оплати за виконану роботу, службу

Таким чином, у спірних відносинах підлягає застосуванню п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при визначенні наявності чи відсутності підстав для сплати судового збору за поданий позов.

Подібні правові висновки зроблені Верховним Судом у справі №280/7746/21 (постанова від 05.10.2023) при визначенні обов`язку позивача сплачувати судовий спір у справі, предметом якої є доплата до посадового окладу за вислугу років.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обгрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі №160/6761/24 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 30.05.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк