Справа № 160/32277/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з дня виникнення права на пенсію за Списком №1, починаючи з 30 листопада 2021 року, періоди роботи: з 17.08.1993 по 14.11.1994 машиністом конвеєра рудозбагачувальної фабрики №1 Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»; з 13.01.2000 року по 29.05.2001р. машиністом конвеєра технологічної служби рудозбагачувальної фабрики №1 Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 25 січня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1, з дня виникнення права на пенсію за віком, за Списком №1, починаючи з 30 листопада 2021 року, періодів роботи: з 17.08.1993 по 14.11.1994 машиністом конвеєра рудозбагачувальної фабрики №1 Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо- збагачувальний комбінат»; з 13.01.2000 по 29.05.2001 машиністом конвеєра технологічної служби рудозбагачувальної фабрики №1 Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії за віком за Списком №1,з дня виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, з 30 листопада 2021 року, з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1, з дня виникнення права на пенсію за віком, за Списком №1, починаючи з 30 листопада 2021 року, періодів роботи: з 17.08.1993 по 14.11.1994 машиністом конвеєра рудозбагачувальної фабрики №1 Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо- збагачувальний комбінат»; з 13.01.2000 по 29.05.2001 машиністом конвеєра технологічної служби рудозбагачувальної фабрики №1 Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, (з урахуванням виплаченої пенсії за віком за Списком №1 за період з 30.11.2021 по 31.05.2023), проводити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 виплату пенсії за віком за Списком №1 з 01.06.2023.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
06.02.2024 через систему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог. В обгрунтування відзиву відповідач зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача від 25.01.2022 їй була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1. Однак, з 01.06.2023 позивачу було припинено виплату пенсії, так як відповідно до акту перевірки від 14.04.2023 №0400-011004-1/6349, яким перевірено довідку від 20.12.2021 №612. За результатами перевірки встановлено перерву між проведеними атестаціями, тому до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано період роботи з 13.01.2000 по 29.05.2001. Крім того, відповідач зазначає, що підприємством, на якому працювала позивач, не було зараховано до пільгового стажу період роботи з 17.08.1993 по 14.11.1994, тому підстав для зарахування цього періоду до пільгового стажу немає. Враховуючи відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, відповідач уважає, що прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії.
Ухвалою суду від 13.12.2023 витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача. Витребувані судом документи надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Рішенням від 16.05.2023 №02 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

У цьому рішенні, з-поміж іншого, зазначено таке.

Вік заявника 48 років 8 місяців 18 днів.

Пенсійний вік, визначений підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року. Необхідний страховий стаж з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 18 років 6 місяців у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Визначений статтею 114 Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442. Порядок застосування списків №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок застосування Списків). Пунктом 4.1 Порядку застосування Списків визначено, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення і атестації робочих місць за умовами праці» набула чинності 21.08.1992, то для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 відповідне право впродовж цього періоду має бути підтверджене результатами атестації.

Отже, атестація робочого місяця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.08.1992, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.

У разі не підтвердження права за результатами атестації робочих місць, до пільгового стажу, зараховується лише період роботи до 21.08.1992, тобто до дати введення в дію Порядку застосування Списків.

В результаті проведеної перевірки пільгової уточнюючої довідки роботи у шкідливих умовах праці за Списком № 1 від 20.12.2021 №612 виданої ПАТ «ПІВНГЗК» встановлено перерву між проведеними атестаціями. Атестація робочих місць за умовами праці на ПАТ «ПІВНГЗК» проведена згідно наказів: № 17 від 13.01.1995, Спільна Постанова №330/39 від 30.05.2001, тому до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано періоди роботи з 13.01.2000 по 29.05.2001.

Таким чином, загальний страховий стаж ОСОБА_2 складає 36 років 11 місяців 8 днів, пільговий стаж по Списку №1 - 6 років 3 місяці 0 днів.

Враховуючи вищезазначене, право на призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону відсутнє в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, в призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погоджується з рішенням органів пенсійного фонду, тому й звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

- працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV).

Таким чином, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у особи має бути не менше 20 років страхового стажу (у жінок), не менше 7 років 6 місяців стажу (для жінок) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (зайнятість повний робочий день), затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, та особа має досягти віку 50 років.

Поряд з цим, до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року (абз.12 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV).

Крім того, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Отже, у випадку позивача, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, вона має досягти віку 48 років 06 місяців, мати не менше 18 років 06 місяців страхового стажу та 7 років 06 місяців стажу пільгового.

Як видно з паспорту позивача, копія якого надана до матеріалів справи, станом на час звернення за призначенням пенсії позивач досягла необхідного віку.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 , містить серед інших, такі записи про роботу позивача (мовою трудової книжки):

Ордена Леніна Північний гірничо-збагачувальний комбінат ім. Комсомолу України

2) 17.08.1993 принята по направлению МП на обогатительную фабрику №1 машинистом конвейера 2 разр.;

3) по результатам аттестации рабочих мест по условиям труда машинисту конвейера 2 разряда обогатительной фабрики №1 подтверждено право на льготное пенсионное обеспечение по списку №1 (приказ №17 от 13.01.95);

7) за підсумками атестації робочих місць за умовами праці машиністу конвеєра 2 розряду підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 (СП 330/39 від 30.05.01);

8) 06.09.2002 переведена на рудозбагачувальній фабриці№1 машиністом конвеєра 2 розряду виробничої дільниці усереднення та транспортування концентрату.

Крім цього, до матеріалів справи надана довідка від 20.12.2021 №612 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Довідка видана ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 про те, що вона працювала повний робочий день у ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у виробництві: рудопідготовка, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, згрудкування), випалювання руд і нерудних копалин, що передбачено Списком №1 розділом ІІ а) робітники поз.1020100а-1753г, затверджених Постановою КМУ №773 від 15.11.1994, з 15.11.1994 по 14.04.1999 машиністом конвеєра технологічної служби рудозбагачувальної фабрики №1; з 15.04.1999 по 17.11.1999 машиністом конвеєра технологічної служби рудозбагачувальної фабрики №1 управління цехів по виробництву концентрату; з 18.11.1999 по 05.09.2002 машиністом конвеєра технологічної служби рудозбагачувальної фабрики №1. За період з 15.11.1994 по 31.12.2001 пільговий стаж за Списком №1 становить: 7 років 1 місяць 17 днів. За даними обліку робочого часу пільговий стаж за Списком №1 становить за 2002 рік - 6 місяців. Додаткові відомості: з 06.02.1996 по 17.12.1998 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років. Підстава: особова картка форми П-2 №11006209 від 17.08.1993, технологічний процес, результати атестації робочих місць за умовами праці (наказ №17 від 13.01.1995 встановлення Списку №1 первинно, Спільна Постанова №12/6 від 11.01.2000, Спільна Постанова №330/39 від 30.05.2001).

Отже, трудовою книжкою позивача та вказаною довідкою підтверджується те, що позивач, у тому числі у період з 17.08.1993 по 14.11.1994 та з13.01.2000 по 29.05.2001 працювала за професіями, робота за якими дають їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Проте, в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що в результаті проведеної перевірки пільгової уточнюючої довідки роботи у шкідливих умовах праці за Списком № 1 від 20.12.2021 №612 виданої ПАТ «ПІВНГЗК» встановлено перерву між проведеними атестаціями. Атестація робочих місць за умовами праці на ПАТ «ПІВНГЗК» проведена згідно наказів: № 17 від 13.01.1995, Спільна Постанова №330/39 від 30.05.2001, тому до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано періоди роботи з 13.01.2000 по 29.05.2001.

Суд зазначає, що атестація робочого місця позивача підтверджується вказаними вище наказом №17 від 13.01.1995, Спільною Постановою №12/6 від 11.01.2000, Спільною Постановою №330/39 від 30.05.2001, інформацію про які містить трудова книжка позивача та довідка від 20.12.2021 №612.

Крім цього, відповідно до пункту 3 Порядку №383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Водночас, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №376/1528/17.

Таким чином, період роботи позивача з 13.01.2000 по 29.05.2001 має бути зарахований до стажу позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

З огляду на встановлені обставини, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що оскаржуване у цій справі рішення прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому це рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Також про протиправність зазначеного рішення свідчить і те, що воно суперечить висновкам акту від 14.04.2023 №0400-011004-1/6349, складеному за результатами перевірки довідки від 20.12.2021 №612 про періоди роботи позивача з 15.11.1994 по 05.09.2002, яким розбіжностей між первинними документами та даними заявленими в довідці від 20.12.2021 №612 не встановлено. Цей акт був покладений в основу оскаржуваного рішення, в якому вказано, що за результатами перевірки довідки від 20.12.2021 №612 встановлено перерву між проведеними атестаціями.

Крім цього, як видно з розрахунку стажу позивача (Форма РС-право) період роботи позивача з 17.08.1993 по 14.11.1994 був зарахований лише до страхового стажу. До пільгового стажу відповідач цей стаж не включив.

Поряд з цим, з огляду на записи трудової книжки позивача, зокрема, про результати атестації робочого місця за Списком №1 згідно з наказом №17 від 13.01.1995, суд зазначає, що період роботи позивача з 17.08.1993 по 14.11.1994 за професією машиніст конвеєра 2 розряду має бути зарахований до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Також, суд зазначає, що як видно з матеріалів пенсійної справи, органи пенсійного фонду визнали достатнім набутий позивачем страховий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком за Списком №1.

З огляду на все викладене вище, суд дійшов висновку про визнання протиправним і скасування рішення відповідача від 16.05.2023 №02 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи з 17.08.1993 по 14.11.1994 та з 13.01.2000 по 29.05.2001.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.01.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення про призначення вказаної пенсії, суд зазначає, що, оскільки рішення органів пенсійного фонду від 02.02.2022 №02, яким позивачу за її заявою від 25.01.2022 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1, є чинним, доказів його скасування не надано, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню частково.

За подачу позову у цій справі позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладені норми процесуального закону, часткове задоволення позовних вимог, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.05.2023 №02 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 17.08.1993 по 14.11.1994 та з 13.01.2000 по 29.05.2001.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна