Справа № 460/28256/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2024 року м. РівнеСправа №460/28256/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_6
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі - відповідач), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати пункт 48 рішення відповідача, оформленого протоколом засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2023 № 11/д, про повернення на доопрацювання документів позивача для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - її онука, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю (загибеллю) 25.02.2022 в період дії воєнного стану, пов`язаною із захистом Батьківщини;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - її онука, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю (загибеллю) 25.02.2022 в період дії воєнного стану, пов`язаною із захистом Батьківщини.

Позов обґрунтований тим, що позивач є особою, яка має статус члена сім`ї (бабуся) загиблого військовослужбовця її онука ОСОБА_2 і на неї поширюються вимоги статей 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Вказала, що позивач належить до числа членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , оскільки вони разом проживали, вели спільне господарство та побут, а також між ними існували взаємні права та обов`язки членів сім`ї. Крім того, з 2007 року до повноліття ОСОБА_2 позивач була його опікуном, оскільки його батьки позбавлені батьківських прав за рішенням суду. У зв`язку із цим, звернулася до відповідача через ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про призначення та виплату такої допомоги з необхідними документами. Однак, пунктом 48 рішення, оформленого протоколом засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2023 № 11/д, таку заяву повернуто на доопрацювання. За змістом вказаного протоколу, з яким позивач ознайомилася 05.12.2023, підставою для повернення документів на доопрацювання є те, що на думку Комісії Міноборони, опіка позивача над загиблим ОСОБА_2 припинилася після досягнення останнім 18 років, а отже станом на дату загибелі позивач не мала обов`язків піклувальниці над загиблим. При цьому, в протоколі зазначено, що з поданих заявницею документів неможливо встановити чи перебувала позивач на утриманні загиблого ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а отже, неможливо встановити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченого пунктом 2 Постанови № 168, що стало підставою для повернення документів на доопрацювання. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист та отримання передбаченої законодавством України одноразової грошової допомоги.

Ухвалою від 21.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а позивачем - відповіді на відзив.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що Міноборони України має право приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю. Позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю онука солдата ОСОБА_2 . Вказана заява з доданими до неї документами надіслана для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_6. Відповідно до п. 48 Витягу з протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2023 № 11/д, комісія, розглянувши подані документи ОСОБА_1 , встановила, що за поданими документами неможливо встановити чи належить заявниця до категорії осіб, які згідно статті 16-1 Закону мають право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим документи було повернуто на доопрацювання. Зазначив, що вирішальним питанням у спорі є з`ясування приналежності позивача до члена сім`ї загиблого військовослужбовця, як необхідної умови для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону. Долученими ОСОБА_1 до її заяви від 18.04.2023 документами не підтверджено факт її проживання з загиблим, а також наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, як і перебування на утриманні загиблого. Документи ж, надані стороною позивача до суду, з метою підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , судом до уваги братись не повинні, оскільки до заяви від 18.04.2023 нею не додавалися і не були предметом розгляду комісії ІНФОРМАЦІЯ_6. Отже, в межах спірних правовідносин, на час розгляду спірного питання (30.06.2023) позивачем не було доведено віднесення її до осіб, визначених статтею 16-1 Закону, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, що зумовило б можливість Міністерству оборони України прийняття рішення про призначення відповідної грошової допомоги. Відповідач вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповіді на відзив позивач повністю підтримала позовні вимоги. Просила позов задовольнити.

Ухвалою від 09.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 є рідною бабусею по матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В свою чергу ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_2 .

Вказані обставини встановлені рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 29.01.2007 у справі №2-20/07, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню.

За змістом вказаного судового рішення батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлені батьківських прав.

Згідно з рішенням про встановлення опікунства (піклування) від 23.02.2007 №26/27 ОСОБА_1 (бабусю по матері) призначено опікуном ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття.

З 29.04.2021 ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .

25.02.2022 солдат ОСОБА_2 , під час здійснення ним заходів щодо забезпечення незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України загинув через обстріл з БМП поблизу м. Буча Київської області та отримав смертельне поранення. Помер внаслідок вибухової травми та множинного руйнування тіла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 01.03.2022 №010-1096 та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2022 №135.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 №67 солдата ОСОБА_2 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Наказано:

За період з 01 по 28.02.2022 виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 та телеграми Міністра оборони України №248/9240 від 28.12.2018.

Виплатити:

- грошову допомогу в проведенні поховання і компенсувати матеріальні витрати на ритуальні послуги, та спорудження надгробків у розмірі п`яти прожиткових мінімумів;

- винагороду за безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, пропорційно дням безпосередньої участі з розрахунку 100 000 грн за повний місяць з 24 по 28.02.2022.

Крім того, вказаним наказом визначено коло осіб, які є членами сім`ї загиблого військовослужбовця: бабця - ОСОБА_1 , 1958 р.н., проживає за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Слобідка; брат - ОСОБА_3 , 2001 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом довідки від 12.10.2022 №627/07.08-12, виданої виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (a/з про смерть № 143 від 07.03.2022, складений Острозьким відділом ДРАЦС) був зареєстрований в АДРЕСА_2 . З ним в господарстві проживали і були зареєстровані: 1. Брат - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 2. Баба - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інших осіб зареєстровано не було.

Вказані обставини також підтверджуються актом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області від 21.11.2023 №799-07.08-12.

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка зареєстрована за вх.№К-46 від 18.04.2023.

Вказана заява з доданими до неї документами скерована для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Розглянувши вищевказану заяву позивача та подані до неї документи, комісія ІНФОРМАЦІЯ_6 з розгляду питань, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на засіданні 30.06.2023 прийняла рішення про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, яке оформлене протоколом засідання комісії від 30.06.2023 №11/д (пункт 48).

У пункті 48 зазначеного протоколу, покликаючись до положень п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», комісія вказала, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Зазначила, що відповідно до наданих документів позивач не відноситься до батьків, одного з подружжя або неповнолітньої дитини загиблого. Позивач була опікуном загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття. На день загибелі військовослужбовця позивач не здійснювала опіку і не мала прав щодо забезпечення ОСОБА_2 . За поданими документами неможливо встановити, чи є бабуся загиблого військовослужбовця непрацездатною (особою з інвалідністю) і перебувала на утриманні ОСОБА_2 . Відтак, за поданими документами неможливо встановити чи належить позивач до категорії осіб, які згідно зі статтею вищевказаного 16-1 Закону мають право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим документи було повернуто на доопрацювання.

Вважаючи таке рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи по суті публічно-правовий спір, суд виходить з таких міркувань.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 41 Закону №2232-XII передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII), визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.

Частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі ст. 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (ч. 1).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч. 2).

Відтак, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин суду слід встановити коло осіб, які вважаються членами сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 та мають право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 у справі №240/5809/19 зазначив, що Закон №2011-XII визначення поняття "член сім`ї" не містить (п. 26). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (п. 27). Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків (п.28).

Таким чином, ознаками, за наявності яких можна стверджувати, що особи належать до однієї сім`ї, є спільність їх проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність у них по відношенню один до одного взаємних прав та обов`язків.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.1999 у справі №1-8/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») зазначив, що під членом сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони за змістом пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої та п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; веденням з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім`ї, які мають право на названі пільги (абз. 1 п. 1 резолютивної частини рішення).

Членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші) (абз. 3 п. 1 резолютивної частини рішення).

Згідно з ч. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 у справі №1-8/99 членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать, зокрема: непрацездатні (п. «б»); інші особи, визнані утриманцями у встановленому порядку. У разі переведення військовослужбовця для подальшого проходження служби або навчання в інший населений пункт його утриманцями до надання житла сім`ї треба вважати і тих членів його сім`ї, які перебували раніше на утриманні військовослужбовця і залишились тимчасово проживати за попереднім місцем служби (п. «е»).

Як встановлено судом з матеріалів справи, загиблий ОСОБА_2 не перебував у шлюбі та не мав позашлюбних дітей, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України 13.04.2023 №9.

ОСОБА_2 за життя проживав разом з позивачем (бабусею по матері) за однією адресою ( АДРЕСА_2 ) та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою від 12.10.2022 №627/07.08-12, виданою виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області, та актом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області від 21.11.2023 №799-07.08-12.

Як стверджує позивач у позовній заяві, вона самотужки виховувала з народження онука - ОСОБА_2 , а з 2007 року до повноліття ОСОБА_2 позивач була призначена його опікуном у зв`язку з позбавленням його батьків батьківських прав, що підтверджується рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 29.01.2007 у справі №2-20/07 та рішенням виконавчого комітету ради народних депутатів від 23.02.2007 №26/27.

Згідно з довідкою від 19.04.2022 №321-07.08-12, виданою виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області, поховання ОСОБА_2 здійснила бабуся, ОСОБА_1 , яка на день його смерті проживала та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

За змістом спірного рішення вказані обставини були відомі відповідачу, а відтак документи, які ці обставини підтверджують, були у розпорядженні відповідача на час прийняття такого рішення, що спростовує твердження відповідача про непідтвердження факту проживання позивача із загиблим, а також наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, як і перебування на утриманні загиблого.

Суд враховує, що за змістом витягу з іменного списку безповоротніх втрат загиблих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за 2022 рік (бойові) щодо загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 в графі «Прізвище, ім`я, по-батькові дружини (батька, матері чи іншого родича), домашня адреса сім`ї (родичів)» зазначено: «Опікун: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 … АДРЕСА_1 ».

Тобто військовим підрозділом, де проходив військову службу військовослужбовець, позивач визначена як член сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , а саме як опікун.

Також суд враховує, що в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 №67 визначено коло осіб, які є членами сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 : бабця - ОСОБА_1 , 1958 р.н., проживає за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Слобідка; брат - ОСОБА_3 , 2001 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, на виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 №67 позивачу, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , виплачено такі кошти:

- 14.04.2022 одноразова грошова допомога сім`ям загиблих в сумі 30000,00 грн;

- 20.04.2022 перераховане грошове забезпечення в сумі 29554,28 грн;

- 19.05.2022 перерахунок матеріальної допомоги в сумі 33093,01 грн.

Суд вважає, що досліджені під час судового розгляду справи докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності є достатніми та підтверджують, що позивач є членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 та має право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок його загибелі під час виконання обов`язків військової служби.

В спірному рішенні відповідач посилається на те, що на час загибелі військовослужбовця піклувальник (позивач) не здійснювала опіку і не мала прав та обов`язків щодо забезпечення ОСОБА_2 .

Суд не приймає такі доводи відповідача, оскільки вони жодним чином не спростовують факту спільного проживання і ведення спільного побуту позивача з її загиблим онуком.

Не заслуговують на увагу й покликання відповідача у спірному рішенні на те, що із долучених до заяви про призначення одноразової грошової допомоги документів неможливо встановити, чи є бабуся загиблого військовослужбовця непрацездатною (особою з інвалідністю) і чи перебувала на утриманні ОСОБА_2 , з огляду на таке.

Згідно з матеріалами судової справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час загибелі ОСОБА_2 позивач досягла віку 63 роки 3 місяці 18 днів, тобто є особою, яка досягла встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» віку, що дає право на призначення пенсії за віком - непрацездатною особою.

Внуки, правнуки зобов`язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда (ст. 264 Сімейного кодексу України).

Повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 266 Сімейного кодексу України).

Як зазначалося вище по тексту судового рішення, згідно з ч. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 у справі №1-8/99 членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать, зокрема: непрацездатні (п. «б»).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач є членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 та має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із його загибеллю, а зазначені обставини не враховані відповідачем безпідставно.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що пункт 48 рішення відповідача, оформленого протоколом засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 30.06.2023 №11/д про повернення на доопрацювання документів позивача для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - її онука, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю (загибеллю) 25.02.2022 в період дії воєнного стану, пов`язаною із захистом Батьківщини, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - її онука, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю (загибеллю) 25.02.2022 в період дії воєнного стану, пов`язаною із захистом Батьківщини, суд зазначає таке.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 (далі - Постанова №168), пунктом 1 якої (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2 Постанови №168 (в первинній редакції) визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Згідно з пунктом 5 Постанови №168 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Враховуючи, що військовослужбовець ОСОБА_2 загинув під час здійснення ним заходів щодо забезпечення незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України 25.02.2022, то положення Постанови №168 поширюються на членів сім`ї у разі загибелі такого військовослужбовця.

У постанові від 12.11.2020 у справі №822/630/17 Верховний Суд зазначив, що оскільки за наслідками судового розгляду встановлено, що відповідач протиправно ухилився від призначення одноразової грошової допомоги, а також прийнявши до уваги наявність у позивача права на отримання грошової допомоги, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права, у спірному випадку, є саме зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, що вірно було встановлено судами. При цьому, слід зазначити, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судом апеляційної інстанції зазначеного способу захисту права неможливо вважати втручанням у дискреційні повноваження Міноборони.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку існують всі передбаченні законодавством підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови № 168, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу таку допомогу є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 48 рішення ІНФОРМАЦІЯ_6, оформленого протоколом засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 30.06.2023 № 11/д, про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - її онука, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю (загибеллю) 25.02.2022 в період дії воєнного стану, пов`язаною із захистом Батьківщини.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - її онука, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю (загибеллю) 25.02.2022 в період дії воєнного стану, пов`язаною із захистом Батьківщини.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_4. ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3)

Повний текст рішення складений 29 травня 2024 року.

Суддя Н.О. Дорошенко