Справа № 607/8538/24
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2024 Справа №607/8538/24 Провадження №2-а/607/210/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Антоні І.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Антоні І.В. серія РАП № від 25.01.2024 до повідомлення серії ТЕ №00113556 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту постанови вбачається, що йому ставиться у провинну те, що він 21.01.2024 о 12 год. 46 хв. в м. Тернополі керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою бульвар Тараса Шевченка, 16, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги розділу 33 ПДР України.

Разом з тим, позивач не погоджується з вказаною постановою, та вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків інспектора фактичним обставинам справи та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач вказує, що 21.01.2024 орієнтовно об 12 год. 40 хв. він рухався власним транспортним засобом TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Тернополі по вул. Князя Острозького, зі сторони Центру надання адміністративних послуг у м. Тернополі, Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, після чого здійснив зупинку поблизу бульвару Тараса Шевченка, 16 та цього ж дня, орієнтовно об 12 год. 55 хв., на лобовому склі автомобіля він виявив повідомлення серії ТЕ № 00113556 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Водночас, позивач зауважує, що здійснивши зупинку поблизу бульвару Тараса Шевченка, 16, він не порушив вимоги розділу 33 ПДР України, оскільки дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», якщо рухатися по вул. Князя Острозького, зі сторони Центру надання адміністративних послуг у м. Тернополі, Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, до бульвару Тараса Шевченка, 16, на той час не було, при цьому роботи із його встановлення були проведенні лише 24.01.2024, тобто вже після складання інспектором з паркування повідомлення серії ТЕ № 00113556 від 21.01.2024 на підставі якого було складено вказану постанову серії РАП № від 25.01.2024.

На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позов, скасувати постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Антоні І.В. серії РАП № від 25.01.2024 до повідомлення серії ТЕ № 00113556, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.05.2024, у даній справі здійснено заміну неналежного відповідача Головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Антоні Ігоря Віталійовича на належного відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради.

20.05.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього, оскільки вимоги позивача є безпідставними. Так, позивач притягнутий до відповідальності за те, що він залишив автомобіль зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектором з паркування, з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу марки Toyota, д.н.з. НОМЕР_3 здійснено фотофіксацію в кількості шість фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням: 1) дати і часу (моменту), 2) місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів. 3) геокоординат, що повністю відповідає вимогам Примітки с. 14-2 КУпАП. Позивач стверджує, що він рухався зі сторони вул. Князя Острозького в сторону бульвар Шевченка, що не дає можливості бачити та до дотримуватись вимог знаку 3.34 за вказаною адресою, проте даний знак відображений на схемі організації дорожнього руху, яка погоджена 05.10.2023 з відповідними підрозділами Національної поліції. При цьому, п.2.3 ПДР України, передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Стосовно долучених позивачем відповідей з підрозділів Тернопільської міської ради, то представник звертає увагу, що даний знак був перенесений (за пішохідним переходом) 24.01.2024. а не встановлений, як вказує позивач у позовній заяві. З огляду на викладене, представник відвідача вважає, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та об`єктивною, а інспектор з паркування діяв правомірною, у межах своїх повноважень у спосіб передбачений законодавством, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилася однак неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 надала суду показання, а саме, що 21.01.2024 у першій половині дня вона з ОСОБА_1 їхали транспортним засобом марки Toyota зі сторони вул. Князя Острозького в сторону бульвар Шевченка в м. Тернополі та по ходу руху їх транспортного засобу знаку 3.34 видно не було, та оскільки вона теж водій то має навики помічати дорожні знаки.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та покази свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серії РАП № від 25.01.2024, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 21.01.2024 о 12 год. 46 хв. водієм транспортного засобу TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 16, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги Розділу 33 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2021 №1306.

У постанові зазначено, що фотозйомка проводилась за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOC K 80V2.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 3726-Ф/2024 від 19.02.2024, роботи із встановлення вказаного у зверненні дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на бульварі Тараса Шевченка проводились 24.01.2024 організацією ТОВ «Техно-Буд-Центр» згідно погодженої схеми організації дорожнього руху.

Згідно листа Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради № 2488-Ф/2024 від 06.02.2024, дорожній знак 3.34 по бульвару Тараса Шевченка (проїзд вул. Кн. Острозького - вул. Руська) встановлений в межі видимості для водіїв відразу за пішохідним переходом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст.14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП, тому права позивача відповідачем жодним чином не порушені.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001р №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Судом установлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він здійснив зупинку транспортного засобу TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 16, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до 8.4 б ПДР України, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із п. 3.34 п. 3 розділ 33 ПДР в зоні дії знаку 3.34 забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички - на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком водій з інвалідністю.

Дія знаків 3.9, 3.10,3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29,3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Разом з тим, відповідно до п.8.2.1 ПДР, дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м. над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

На підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме зупинки транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», представником відповідача долучено до відзиву на позов фотознімки, створені 21.01.2024 о 12:41:52, 12:46:10, 12:46:29, які відображають транспортний засіб TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 з різних ракурсів. Вказані знімки містять також географічні координати «49.550086, 25.595310», «49.549445, 25.595331», які згідно з даними картографічного веб-сайту Карти Google відповідають місцю вчинення адміністративного правопорушення, що вказане постанові, а саме м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 16. З фотозмінку, який створений 21.01.2024 о 12:41:52, вбачається наявність знаку 3.34 «Зупинку заборонено», і такий містить географічні координати, що вказують на розташування його в одній географічній площині з місцем зупинки автомобіля позивача.

Разом з тим, суд зауважує, що, як слідує із схеми організації дорожнього руху, перехрестя вул. Костянтина Острозького та бульвару Тараса Шевченка в м. Тернополі має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, а саме одну смугу для руху транспортними засобами зі сторони Центру надання адміністративних послуг у м. Тернополі з поворотом ліворуч на бульвар Тараса Шевченка та другу смугу руху транспортними засобами зі сторони Тернопільської обласної філармонії з поворотом праворуч на бульвар Тараса Шевченка.

Оцінюючи долучені представником відповідач фотознімки з місця події та схему організації дорожнього руху ділянки бульвару Тараса Шевченка (від вул. Костянтина Острозького до вул. Руська в м. Тернополі), а також надані позивачем фотознімки на яких зафіксовано ділянку дороги у м. Тернопіль по вул. Князя Острозького, зі сторони Центру надання адміністративних послуг у м. Тернополі в сторону бульвару Тараса Шевченка в сукупності, суд приходить до переконання, що рухаючись у м. Тернополі по вул. Князя Острозького, зі сторони Центру надання адміністративних послуг в сторону бульвару Тараса Шевченка позивач ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливість та не міг побачити дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», який згідно фотознімку створеного 21.01.2024 о 12:41:52 знаходився по правій стороні дороги в напрямку бульвару Тараса Шевченка перед пішохідним переходом, оскільки оглядовість такого знаку була обмежена для водіїв, які рухаються по вул. Князя Острозького, зі сторони Центру надання адміністративних послуг, та як для даних водіїв дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» розташований ребром, що суттєво обмежує його оглядовість.

Також, про обмежену оглядовість дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», який 21.01.2024 знаходився по правій стороні дороги в напрямку бульвару Тараса Шевченка перед пішохідним переходом на думку суду також свідчить те, що вказаний знак 24.01.2024 був перенесений, та встановлений за пішохідним переходом, в частині звуження дороги, в межах видимості для водіїв, які здійснюють як поворот праворуч так і поворот ліворуч на бульвар Шевченка, що підтверджується листами Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради № 2488-Ф/2024 від 06.02.2024 та Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 3726-Ф/2024 від 19.02.2024.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Таким чином, судом встановлено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», який 21.01.2024 знаходився по правій стороні дороги в напрямку бульвару Тараса Шевченка перед пішохідним переходом був встановлений таким чином, що обмежувало його оглядовість для водіїв, які рухаються по вул. Князя Острозького зі сторони Центру надання адміністративних послуг, з поворотом ліворуч на бульвар Тараса Шевченка, у зв`язку із чим позивач ОСОБА_1 був позбавлений можливості побачити вказаний знак, а відтак суд вважає, що провина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серія РАП № від 25.01.2024 є підставним та підлягає до задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серії РАП № від 25.01.2024 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 30.05.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, адреса місцезнаходження: вул. Коновальця, 8, м. Тернопіль, 46020.

Головуючий суддяН. Р. Кунець