Справа № 160/7541/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2024 рокуСправа №160/7541/24
22 березня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_3 (далі відповідач), третя особа - Міністерства оборони України (далі - третя особа), яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивачі просять суд:
- визнати протиправним та скасувати п. 4 Наказу від 23.02.2024 № 217, відповідно до якого наказано начальнику стройової частини відділення персоналу штабу ВЧ НОМЕР_3 направити клопотання з матеріалами цього службового розслідування командиру військової частини в/ч НОМЕР_5 про стягнення в установленому законом порядку, на підставі статей 3, 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ, матеріальної шкоди спричиненої державі з командира 2 відділення БпАК 3 взводу роти БпАК 2 батальйону БпАК військової частини НОМЕР_5 молодшого сержанта ОСОБА_1 в сумі 247 050,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати п. 5 Наказу від 23.02.2024 № 217, відповідно до якого наказано начальнику стройової частини відділення персоналу штабу ВЧ НОМЕР_3 направити клопотання з матеріалами цього службового розслідування командиру військової частини в/ч НОМЕР_5 про стягнення в установленому законом порядку, на підставі статей 3, 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ, матеріальної шкоди спричиненої державі з дешифрувальника розвідувальних матеріалів з БпЛА 2 відділення БпАК 3 взводу БпАК роти БпАК 2 батальйону БпАК військової частини НОМЕР_6 сержанта ОСОБА_2 в сумі 97 669,50 грн.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність наказу відповідача у відповідних частинах. Позивачі зазначають, що в ході службового розслідування не встановлено які саме неправомірні дії вчинили позивачі, чи є зв`язок та який саме зв`язок правопорушення з виконанням позивачами службових обов`язків, яка вина позивачів, вимоги яких нормативно-правових актів порушено, які причини та умови сприяли вчиненню правопорушення. Окрім цього, з 2023 року підрозділ відповідача, в якому позивачі проходили службу, розформовано. Для переведення в іншу військову частину ( НОМЕР_5 ) позивачі проходили обхідні листи, здали усі отримані речі, пройшли перевірку у всіх службових. В свою чергу підписаний обхідний лист означає, що військовослужбовець здав усі матеріальні цінності, які рахувались за ним. Щодо позивача-1 додатково зазначають, що відповідне майно було придбано на волонтерські кошти. Також вказують, що майно втрачено при виконанні бойових завдань. Відповідачем не доведено завдання позивачами прямої дійсної шкоди, а також не доведено що поведінка позивачів була протиправною та перебувала у причинному зв`язку з настанням шкоди, також не вказано до якого виду відповідальності притягнуто позивачів.
09 квітня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що позивачі не заперечують отримання майна за накладними. Водночас, позивачі не повернули залишки втрачених комплексів БПЛА. Відповідач не заперечує, що відповідні комплекси було частково втрачено під час виконання бойових завдань, з приводу чого були проведені службові розслідування та списання. Однак, частина майна, що не була втрачена, лишилася у позивачів (зарядки, акумулятори, ноутбук і тд). Це майно позивачі не здали. Щодо нездійснення ознайомлення позивачів з матеріалами службового розслідування зазначає, що позивачі дослівно цитують пункти акту службового розслідування.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи, які мають значення для вирішення цього спору.
Згідно військового квитка позивача-1 серії НОМЕР_7 він з 28.03.2022 року по 10.04.2023 року проходив військову службу у відповідача.
Згідно військового квитка позивача-2 серії НОМЕР_8 він з 24.02.2022 року по 10.04.2023 року проходив військову службу у відповідача.
Згідно накладної від 05.12.2022 року №106 позивачу-1 видано БпАК «Чаклун» 1 шт на суму 400000,00 грн.
Згідно накладної від 15.02.2023 року №137 позивачу-2 видано військового майна всього на 367274,79 грн, а саме:
1) дрон DJI MATRICE 30 1 шт., 250008,85 грн;
3) MicroCD FD (Kingston Canvas 64 GB) 1 шт., 365 грн;
Наказом відповідача від 25.12.2023 року №1656 затверджено підсумки щорічної інвентаризації, згідно якої виявлено нестачу майна служби експлуатації безпілотних систем на суму 1339746,00 грн.
Наказом відповідача від 28.12.2023 року №1684 за вищевказаним фактом призначено службове розслідування.
Наказом відповідача від 23.02.2024 року №217 затверджено результати службового розслідування за фактом нестачі майна служби експлуатації безпілотних систем військової частини НОМЕР_3 . Згідно цього наказу в ході службового розслідування встановлено необґрунтовану втрату військового майна на загальну суму 724719,50 грн, в т.ч.:
- БлАК ЧАКЛУН «КОРУШН», зав. № б/н 1 шт. комплект вартість 400000,00 грн, виданий позивачу-1 за накладною від 05.12.2022 року №106. Проводилося службове розслідування по втраті одного з бортів комплексу №989 від 16.07.2023 року, залишок комплексу вартістю 247050,00 грн на момент завершення розслідування знаходився у позивача-1;
Пунктами 4-5 вказаного наказу вирішено:
- начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 направити клопотання з матеріалами цього службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_5 про стягнення в установленому законом порядку, на підставі статей 3, 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, матеріальної шкоди, спричиненої державі, з командира 2 відділення БпАК 3 взводу роти БпАК 2 батальйону БпАК військової частини НОМЕР_5 молодшого сержанта ОСОБА_1 у сумі 247050,00 грн;
Вважаючи вказані пункти наказу відповідача від 23.02.2024 року № 217 протиправними позивачі звернулись до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-IX (далі Закон №160-IX) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис. У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди (ч.ч. 6-8 ст. 8 Закону №160-IX).
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону №160-IX у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.
За ч. 2 ст. 11 Закону №160-IX якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону №160-IX командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону №160-IX наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.
Суд звертає увагу, що спірні положення наказу відповідача від 23.02.2024 року не створюють для позивачів безпосередніх юридичних наслідків, а тому і не порушують їхніх прав. На підставі безпосередньо цих положень з позивачів не стягнуто та не може бути стягнуто кошти, не обмежено їхні права іншим чином. Лише в подальшому є можливим прийняття вже діючим командиром позивачів рішення про їх матеріальну відповідальність, яке створить для позивачів безпосередні юридичні наслідки. При цьому суд звертає увагу, що таке рішення відсутнє дотепер, до суду не надано.
Так, спірний наказ відповідача не є наказом про притягнення до матеріальної відповідальності, який підлягає оскарженню до суду. Не впливають на сферу прав і свобод позивачів спірні пункти такого наказу, оскільки вони створюють обов`язок лише для посадової особи, зазначеної в них (начальника стройової частини відділення персоналу штабу відповідача) здійснити певні дії.
Юридичні наслідки для позивачів могли б настати, в разі видання вже за їх теперішнім місцем служби (Військова частина НОМЕР_5 ) наказів про їх притягнення до юридичної відповідальності. При цьому за ч. 2 ст. 11 Закону №160-IX командир військової частини позивачів мав би саме «вирішити питання про їх притягнення до відповідальності» (а не «притягнути до відповідальності»). Вказане є суттєвим в аспекті того, що за ч. 3 ст. 11 Закону №160-IX наказ командира Військової частини НОМЕР_5 (в разі вирішення питання про притягнення позивачів до відповідальності не на їх користь) мав би бути виданий впродовж 15 днів, тобто існувати станом на день звернення позивачів до суду і, тим більше, станом на день постановлення цієї ухвали. Водночас, про існування такого наказу позивачі не зазначають та його не оскаржують.
Відповідні доводи позивачів могли б бути розглянуті по суті в разі реального порушення їхніх прав в ході судового розгляду спору про правомірність наказу саме про їх притягнення до матеріальної відповідальності.
Оскільки судовий захист надається порушеним правам, а наказ про притягнення позивачів до матеріальної відповідальності наразі відсутній, питання про їх притягнення до матеріальної відповідальності спірним наказом відповідача не вирішено та не могло бути вирішено, докази реального впливу на права позивачів в зв`язку з виданням відповідачем спірного наказу до суду не надано.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
Суд звертає увагу на те, що цим рішенням не надано правову оцінку висновкам службового розслідування по суті (їх обґрунтованості, доведеності), в зв`язку з чим позивачі не позбавлені права оскаржувати з цих підстав рішення про притягнення їх до матеріальної відповідальності, в разі його ухвалення в майбутньому.
Щодо розподілу судових витрат.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні, також позивачі звільнені від сплати судового збору згідно п. п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в зв`язку з чим сплачені ними фактично кошти можуть бути повернуті згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 7 цього закону.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_3 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу в частині відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко