Справа № 280/3717/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 травня 2024 року Справа № 280/3717/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-М»

до - Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та скасування ППР, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-М» (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення від 08 квітня 2024 року № 7 на суму 120 656, 72 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що вважає податкове повідомлення-рішення відповідача від 08 квітня 2024 року № 7 протиправним, яким до ТОВ "АВТО-М" застосовано штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято всупереч положенням Податкового кодексу України. Крім того зазначено, що податкові накладні та розрахунки коригування, за несвоєчасну реєстрацію яких застосована штрафна санкція, були складені замість первісних податкових накладних, своєчасно зареєстрованих в ЄРПН, в порядку виправлення помилки відповідно до встановленого законодавством порядку, на ту ж саму суму та з тими самими реквізитами, що і первісні податкові накладні.

29 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/3717/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 14 травня 2024 року за вх. № 22836. З позиції відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає положенням законодавства. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від представника позивача 17.05.2024 надійшла відповідь на відзив, згідно зі змістом якої позивачем підтримана раніше заявлена правова позиція.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО-М» зареєстроване 27.06.2001 як суб`єкт господарювання - юридична особа в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та громадських формувань за кодом 31575976, запис № 0006175.

Видами діяльності товариства за КВЕД є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 43.11 Знесення; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 42.21 Будівництво трубопроводів.

На підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 у порядку ст.76 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), Головне управління ДПС у Запорізькій області 07.03.2024 проведено камеральну перевірку ТОВ "АВТО-М" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних (далі за текстом ПН) / розрахунків коригування (далі за текстом РК) до ПН в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (далі за текстом ЄРНП) з датою виписки ПН / РК лютий-березень 2022 року та квітень, листопад 2023 року.

За результатами камеральної перевірки складено акт №2036/08-01-04- 07/31575976 від 07.03.2024, який 11.03.2024 направлено платнику поштою з рекомендованим повідомленням про вручення №280. Відправлення отримано уповноваженою особою підприємства 14.03.2024.

Висновками акту перевірки зазначено, що в порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підприємством ТОВ "ЕК "ЕНОЛЛ" () здійснена несвоєчасна реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або розрахунків коригування при виникненні податкових зобов`язань за лютий-березень 2022 року та квітень, листопад 2023 року, а саме:

- податкові накладні №10 від 22.02.2022 та № 12 від 22.02.2022 були надіслані на реєстрацію, що підтверджується квитанціями №1 до даних податкових накладних, та після прийняття рішення комісією щодо реєстрації зазначених ПН, зареєстровані в ЄРПН датою направлення, а саме 05.09.2023, граничний термін реєстрації для податкових накладних №10, №12 є 30.05.2023.

- податкові накладні №12 від 16.03.2022, №10 від 30.03.2022, №11 від 31.03.2022 були надіслані на реєстрацію, що підтверджується квитанціями №1 до даних податкових накладних, та після прийняття рішення комісією щодо реєстрації зазначених ПН: №12 від 16.03.2022 зареєстровані в ЄРПН датою направлення, а саме 18.09.2023; №10 від 30.03.2022 зареєстровані в ЄРПН датою направлення, а саме 07.09.2023; №11 від 31.03.2022 зареєстровані в ЄРПН датою направлення, а саме 07.09.2023, граничний термін реєстрації для податкових накладних №12, №10, №11 є 30.05.2023.

Не погодившись з висновками зазначеними в акті, ТОВ "АВТО-М" надало заперечення до Акту камеральної перевірки від 21.03.2024 №21/03-24 (вх. Головного управління ДПС у Запорізькій області №18434/6 від 22.03.2024).

В запереченні зазначено, що подання податкової накладної №10 від 22.02.2022 та розрахунку коригування № 85 від 06.09.2023 (№ від 06.09.2023) обумовлено виправленням помилки (не вірна дата) раніше складеної податкової накладної № 4 від 28.02.2022, що була своєчасно зареєстрована та включено до декларації з ПДВ за лютий 2022 року. Фактично відбулося виправлення технічної помилки дати складання податкової накладної з 28.02.2022 на 22.02.2022.

Подання податкової накладної № 12 від 22.02.2022 та розрахунку коригування № 86 від 06.09.2023 (№ від 06.09.2023) обумовлено виправленням помилки (не вірна дата) раніше складеної податкової накладної № 5 від 28.02.2022, що була своєчасно зареєстрована та включено до декларації з ПДВ за лютий 2022 року. Фактично відбулося виправлення технічної помилки дати складання податкової накладної з 28.02.2022 на 22.02.2022.

Подання податкової накладної № 12 від 16.03.2022 та розрахунку коригування № 89 від 19.09.2023 (№ від 21.09.2023) обумовлено виправленням помилки (не вірна дата) раніше складеної податкової накладної № 1 від 30.03.2022, що була своєчасно зареєстрована та включено до декларації з ПДВ за березень 2022 року. Фактично відбулося виправлення технічної помилки дати складання податкової накладної з 30.03.2022 на 16.03.2022.

Податкова накладна № 10 від 30.03.2022 складена помилково повторно. На вказану в податковій накладній господарську операцію була складена та зареєстрована податкова накладна № 4 від 30.03.2022 (№ від 28.04.2023).

Податкова накладна № 11 від 31.03.2022 складена помилково повторно. На вказану в податковій накладній господарську операцію була складена та зареєстрована податкова накладна № 1 від 31.03.2022 ( № від 28.04.2023).

Розрахунок коригування № 20 від 04.04.2023 був отриманий нашим підприємством 12.05.2023. Зареєстрований на протязі 2-х календарних днів.

Щодо податкової накладної 121 від 05.11.2023 заперечення відсутні.

Розрахунок коригування № 810 від 22.11.2023. Розрахунок коригування був надісланий Продавцем 02.01.2024. Підприємством розрахунок був відправлений на реєстрацію 09.01.2024. Сума ПДВ була відкоригована та відображена своєчасно в Додатку 1, таблиці 2.2 до Декларації з ПДВ за листопад 2023 року.

За результатами акту камеральної перевірки та розгляду заперечень до акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 08.04.2024 №7, яке направлено платнику поштою з повідомленням про вручення поштового відправлення від 08.04.2024 №251 та отримано підприємством 10.04.2024.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755- VІ (далі -ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.60 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки може бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Відповідно до пп.а, б п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Абзацом першим пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 192.1. статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 було затверджено Порядок заповнення податкової накладної встановлено, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267 (далі - Порядок №1307).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1307 податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених ПК України та цим Порядком.

У разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V ПК постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера (пункт 21 Порядку №1307).

Відповідно до п. 22 Порядку №1307, у разі допущення помилки в реквізитах заголовної частини податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка не заважає ідентифікувати здійснену операцію, постачальник (продавець) на дату виявлення такої помилки складає розрахунок коригування до податкової накладної, у якому всі правильно заповнені реквізити податкової накладної повторюються, а реквізит, у якому допущено помилку, заповнюється без помилок.

У цьому разі таблична частина розділів А та Б розрахунку коригування не заповнюється.»

Отже, у разі встановлення помилки у податковій накладній, допущеної при складанні податкової накладної, не пов`язаної із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, така помилка підлягає виправленню складанням розрахунку коригування до відповідної податкової накладної, відповідно до вимог, встановлених пунктом 21 Порядку №1307, тобто розрахунок коригування має містити виправлені дані.

Водночас, судом встановлено, що складеними розрахунками коригувань № 85 від 06.09.2023, № 86 від 06.09.2023, № 89 від 19.09.2023 позивачем внесені виправлення до первісних податкових накладних, які були вчасно зареєстровані, шляхом їх анулювання. Разом з цим, позивачем фактично було складено нові податкові накладні за цими самими господарськими операціями.

Суд зауважує, що ні ПК України, ні Порядок №1307 не містять вимог щодо складання нових податкових накладних у разі допущення помилок у первісно складених та зареєстрованих податкових накладних. Натомість, податковим законодавством чітко врегульовано можливість виправлення помилки, допущеної у податковій накладній при складанні, якщо така не стосується зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, а саме шляхом складання розрахунку коригування, в якому зазначити правильні дані.

З огляду на викладене, на думку суду, не можуть вважатися в даному випадку переконливими доводи позивача, що складання податкових накладних № 10 від 22.02.2022, № 12 від 22.02.2022, № 12 від 16.03.2022, №10 від 30.03.2022, №11 від 31.03.2022 обумовлено виправленням помилок у первісно складених податкових накладних, оскільки такі в розумінні ПК України є новими податковими накладними, зареєстрованими із порушенням граничного терміну їх реєстрації.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність застосування відповідачем штрафних санкцій за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних № 10 від 22.02.2022, № 12 від 22.02.2022, № 14 від 22.02.2022, № 12 від 16.03.2022, №10 від 30.03.2022, №11 від 31.03.2022.

Щодо розрахунків коригування № 20 від 04.04.2023, №810 від 22.11.2023 суд зазначає наступне.

Згідно п. 201.10 ПКУ, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Доказом отримання позивачем, як покупцем, розрахунку коригування до податкової накладної є роздруківки та скріншоти з комп`ютерної програми "М.Е.Doc", згідно яких розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 30.08.2021 № 326 було складено ТОВ "СМАРТ ГРАНІТ" 04.04.2023 та направлено ТОВ "АВТО-М" 12.05.2023.

Розрахунок коригування № 20 від 04.04.2023 було направлено позивачем на реєстрацію в ЄРПН 15.05.2023.

Згідно долученого до матеріалів справи скріншоту з комп`ютерної програми "М.Е.Doc", розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 17.11.2023 № 697 було складено ТОВ "Спецавтоінвест" 22.11.2023 та направлено ТОВ "АВТО-М" 02.01.2024.

Розрахунок коригування № 810 від 22.11.2023 було направлено позивачем на реєстрацію в ЄРПН 09.01.2024.

Зазначені роздруковані скріншоти файлів є належними та допустимими доказами, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у висновках, викладених в постановах від 28.04.2020 у справі №810/198/16, від 20.10.2020 у справі №620/817/19, від 24.11.2021 у справі №200/12604/19-а.

Таким чином, позивачем не було пропущено визначений законом строк при подачі розрахунків коригування № 20 від 04.04.2023 та № 810 від 22.11.2023, тому рішення відповідача щодо застосування штрафних санкцій в цій частині є протиправним.

Щодо застосування відповідачем розміру штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ (далі Закон № 2876-ІХ), який набрав чинності 08 лютого 2023 року, підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктами 89 та 90 наступного змісту:

89. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

90. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:

2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.».

Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 зазначив, що стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Верховним Судом в постанові від 30 січня 2024 року в справі № 280/4484/23 викладена така позиція:

«Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

А тому розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.

Відтак зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).».

Відповідно до розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних, відповідачем застосовані штрафні санкції у відповідності до пункту 120-1.1 статті 120 ПК України щодо таких податкових накладних та розрахунків коригування:

№ 12 від 16.03.2022, зареєстрована 19.09.2023, граничний термін реєстрації 30.05.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 111, штраф 40%, 16254,16 грн.;

№ 10 від 22.02.2022, зареєстрована 05.09.2023, граничний термін реєстрації 30.05.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 98, штраф 40%, 93098,72 грн.;

№ 12 від 22.02.2022, зареєстрована 05.09.2023, граничний термін реєстрації 30.05.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 98, штраф 40%, 212,48 грн.;

№ 14 від 22.02.2022, зареєстрована 06.09.2023, граничний термін реєстрації 30.05.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 99, штраф 40%, 11104,47 грн.;

№ 10 від 30.03.2022, зареєстрована 07.09.2023, граничний термін реєстрації 30.05.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 100, штраф 40%, 28,00 грн.;

№ 11 від 31.03.2022, зареєстрована 07.09.2023, граничний термін реєстрації 30.05.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 100, штраф 40%, 60,00 грн.;

розрахунок коригування № 20 від 04.04.2023, зареєстрований 15.05.2023, граничний термін реєстрації 05.05.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 10, штраф 2 %, 0,18 грн.;

розрахунок коригування № 121 від 05.11.2023, зареєстрований 06.12.2023, граничний термін реєстрації 05.12.2023 кількість днів порушення термінів реєстрації 1, штраф 2 %, 1176,21 грн.;

розрахунок коригування № 810 від 22.11.2023, зареєстрований 09.01.2024, граничний термін реєстрації 18.12.2023, кількість днів порушення термінів реєстрації 22, штраф 5 %, 722,50 грн..

Отже, контролюючий орган неправомірно застосував штрафні санкції за порушення терміну реєстрації, щодо податкових накладних № 12 від 16.03.2022, № 10 від 22.02.2022, № 12 від 22.02.2022, № 14 від 22.02.2022, № 10 від 30.03.2022, № 11 від 31.03.2022, відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, з урахуванням приписів п. 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, оскільки вони надійшли на реєстрацію в ЄРПН після набрання чинності Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ.

Також суд додатково зазначає що позивач помилково вважав, що шляхом складення податкових накладних № 12 від 16.03.2022, № 10 від 22.02.2022, № 12 від 22.02.2022 виправляє помилки у зазначенні дати складання податкових накладних № 4 від 28.02.2022, № 5 від 28.02.2022, № 1 від 30.03.2022, які було подано у визначений законом строк. Фактично, подія складення та реєстрації податкових накладних № 12 від 16.03.2022, № 10 від 22.02.2022, № 12 від 22.02.2022, № 10 від 30.03.2022, № 11 від 31.03.2022 відбулась в момент після набрання законної сили чинності Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ.

Розрахунки коригування № 20 від 04.04.2023, № 121 від 05.11.2023, № 810 від 22.11.2023 складені та зареєстровані після 08 лютого 2023 року і до них податковим органом застосовні штрафні санкції за порушення термінів реєстрації з урахуванням Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ.

У суду відсутні підстави для скасування податкового повідомлення рішення повністю, оскільки штрафні санкції за розрахунок коригування № 121 від 05.11.2023 та податкової накладної № 14 від 22.02.2022 розраховані відповідачем правомірно.

Тому, скасування податкового повідомлення-рішення від 08 квітня 2024 року № 7 підглягає щодо:

податкової накладної № 12 від 16.03.2022, штраф 40% у розмірі 16254,16 грн. в частині застосування штрафних санкції за порушення термінів реєстрації без урахування Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ;

податкової накладної № 10 від 22.02.2022 штраф 40% у розмірі 93098,72 грн. в частині застосування штрафних санкції за порушення термінів реєстрації без урахування Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ;

податкової накладної № 12 від 22.02.2022 штраф 40% у розмірі 212,48 грн. в частині застосування штрафних санкції за порушення термінів реєстрації без урахування Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ;

податкової накладної № 10 від 30.03.2022 штраф 40% у розмірі 28,00 грн. в частині застосування штрафних санкції за порушення термінів реєстрації без урахування Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ;

податкової накладної № 11 від 31.03.2022, штраф 40% у розмірі 60,00 грн. в частині застосування штрафних санкції за порушення термінів реєстрації без урахування Закону України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ;

розрахунку коригування № 20 від 04.04.2023, штраф 2 % у розмірі 0,18 грн. повністю;

розрахунку коригування № 810 від 22.11.2023, штраф 5 % у розмірі 722,50 грн. повністю.

Таким, чином податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2024 року № 7 підлягає скасуванню в частині застосування штрафу у розмірі 110 376,04 грн.

Суд вважає за необхідне зауважити, що скасування штрафних санкцій щодо податкових накладних № 12 від 16.03.2022, № 10 від 22.02.2022, № 12 від 22.02.2022, № 10 від 30.03.2022, № 11 від 31.03.2022 відбулось через незастосування податковим органом строків та розмірів штрафних санкцій, визначених Законом № 2876-ІХ, а не через факт відсутності такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник позивача просить стягнути витрати на надання правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн., які складаються складання та подання позовної заяви.

На підтвердження виконання робіт представником позивача надано: ордер на надання правничої допомоги серія АР № 1092765, договір про надання правничої допомоги від 16.04.2024, додаткова угода до договору № 1 від 16.04.2024, акт приймання-передачі наданих послуг від 19.04.2024, рахунок-фактура від 08.09.2023 та платіжна інструкція № 956 від 18.04.2024 на суму 8000 грн.

Відповідач у відзиві просив відмовити у стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки витрати є непідтвердженими.

Суд не погоджується із позицією відповідача щодо не підтвердження витрат на правничу допомогу, оскільки представником позивача надано всі докази, які підтверджують сплату таких витрат.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, щодо неспівмірністі заявленої суми витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що судові витрати на неї у сумі 8000 грн 00 коп є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а з урахуванням вимог частини 5 статті 134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 4000 грн 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп, згідно квитанції № 967 від 23.04.2024.

За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-М» (69005, м. Запоріжжя, провул. Тамбовський, буд. 2, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання дій протиправними та скасування ППР - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 08 квітня 2024 року № 7 в частині застосування штрафу у сумі 110 376,04 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-М» судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 30 травня 2024 року.

Суддя Сацький Р.В.