Справа № 464/3178/24
Суддя: Сабара Л. В.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3178/24
пр.№ 2-а/464/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, поданим представником ОСОБА_2 через систему «Електронний суд», до відповідачів Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1973199 від 22.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1973199 від 22.04.2024, винесеної поліцейським Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Рудиком Т.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 22.04.2024 о 14.39 год. на вул. Овочева у смт. Добротвір керував транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3В Правил дорожнього руху. Водночас, оскаржувану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, зазначає, що 22.04.2024 о 14.39 год. на вул. Овочева у смт. Добротвір керував транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , будучи пристебнутим ременем безпеки, однак відстебнув такий після зупинки автомобіля на вимогу працівника поліції. Після чого, поліцейські, запропонувавши надати йому документи на транспортний засіб та посвідчення водія, повідомили про те, що відносно позивача буде винесено постанову про накладення штрафу у зв`язку із тим, що останній не пристебнутий ременем безпеки. Стверджує, що докази, які б підтверджували вказаний факт, відсутні. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідача десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження від 06.05.2024 скеровано учасниками справи.

Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не скеровували.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1973199 від 22.04.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 22.04.2024 о 14.39 год. на вул. Овочева у смт. Добротвір керував транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3В Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Так, згідно з диспозицією ч. 5 ст. 121 КУпАП водій притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, за порушення правил користування ременями безпеки.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються Законом України «Про дорожній рух».

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху, серед інших, належать водії. При цьому, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3В Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Крім того, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 5 ст. 121. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

При досліджені доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1973199 від 22.04.2024, винесеної поліцейським Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Рудиком Т.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, з огляду на те, що останній 22.04.2024 о 14.39 год. на вул. Овочева у смт. Добротвір керував транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3В Правил дорожнього руху.

Згідно з вказаною постановою, працівник поліції встановив, що ОСОБА_1 є водієм, оскільки отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 та є власником транспортного засобу марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , яким керував.

При цьому, як вбачається з доводів позовної заяви, позивач визнає факт керування транспортним засобом, і що такий обладнаний засобами пасивної безпеки.

Одночасно, зважаючи на обґрунтування викладені у позовній заяві вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль позивача та повідомили про обставини інкримінованого правопорушення.

Доказів, про те, що автомобіль позивача було зупинено з інших підстав до позову не долучено, доводів з даного приводу у позовній заяві не наведено.

З огляду на це, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з Положенням про патрульну службу МВС, затвердженим Наказом МВС України № 796 від 02.07.2015, яким визначено завдання, основні напрями організації роботи, обов`язки і права працівників патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України, передбачено, що патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань, посеред іншого, здійснює цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки, самостійне виявлення правопорушень.

Одночасно, завдання, основні функції та повноваження працівників патрульної служби визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Так, статтею 30 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таким чином, дії працівників поліції з приводу застосування до автомобіля марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , привентивного заходу у виді зупинки транспортного засобу суд розцінює як відповідну негайну реакцію уповноваженої особи на візуально сприйняті обставини, що могли свідчити про порушення у сфері дорожнього руху.

Разом з тим, будь-яких доказів, які б вказували на те, що позивач 22.04.2024, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, до моменту зупинки працівниками поліції був пристебнутим ременем безпеки та відстебнув такий у зв`язку із зупинкою його транспортного засобу, до матеріалів позовної заяви не долучив.

При цьому, щодо доводів позивача про відсутність доказів, які підтверджують те, що останній був непристебнутим ременем безпеки, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому ж, відповідно до п. 2.14Д Правил дорожнього руху водій має право оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства, а згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Таким чином, встановлено, що у справі про адміністративне правопорушення, в якій оскаржується постанова, протокол працівником патрульної поліції не складався в силу положень ч. 3 ст. 258 КУпАП, а отже докази останнім не збиралися.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачем оскаржено дії поліцейського Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Рудика Т.В., яким винесено оскаржувану постанову, зокрема щодо порушення ним вимог ч. 6 ст. 258 КУпАП, а саме не виконання обов`язку щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З урахування вищевикладеного та того, що працівником поліції на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи непристебнутим ременем безпеки, а позивачем не спростовано такий факт належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим суд приходить до переконання про те, що оскаржувану постанову слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-74, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1973199 від 22.04.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 травня 2024 року.

Головуюча Сабара Л.В.