Справа № 160/10308/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 67% сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи із 67% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою 23.01.2024 року;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача суму сплаченого судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії пенсійного органу порушують право позивача на належний розмір пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - задоволено. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Відповідачем 06.05.2024 на електронну пошту суду подано відзив на позовну заяву.
Дослідивши процесуальний порядок подання відзиву, суд зауважує наступне.
Відповідно до ч.ч. 7-9 ст. 44 КАС України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
Суд наголошує, що з урахуванням впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, офіційною електронною адресою є лише електронний кабінет в ЄСІТС.
Відповідач є органом державної влади та відповідно до ч. 6 ст. 18 КАС України має електронний кабінет в ЄСІТС.
Таким чином, з урахуванням викладеного усі процесуальні документи, які подаються в електронній формі, мають подаватися відповідачем до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тоді як відзив на позовну заяву останнім подано шляхом надсилання на електронну пошту суду.
З урахуванням наведеного, судом не приймається наданий відповідачем відзив на позовну заяву до уваги у зв`язку з недодержанням вимог КАС України щодо подання документів в електронній формі.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 3 категорії, відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській НОМЕР_1 .
На момент призначення пенсії розмір пенсії позивача становив 67% грошового забезпечення (вислуга років - 24, з урахуванням участі на ЧАЕС).
Відповідно до протоколу перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2008 встановлено, що відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" перераховано пенсію позивача з 01.01.2008, при цьому застосовано основний розмір пенсії 62% грошового забезпечення.
23.01.2024 позивач через свого представника звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії, виходячи із 67% сум грошового забезпечення.
Листом від 23.02.2024 пенсійний орган повідомив позивача, що розмір пенсії обчислено за 24 роки в розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення. З 29.04.2006 набрав чинності Закон України від 04.04.2006 №3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців». Пункт "в" статті 13 в новій редакції Закону визначає розмір пенсій, які призначаються військовослужбовцям, звільненим зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України. Таким чином, для підвищення пенсій на 5% чи 10% учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке було раніше передбачено цим пунктом, правові підстави відсутні. У зв`язку з цим, при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2008 за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розмір пенсії позивача обчислено без врахування підвищення на 5%, в розмірі 62% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Враховуючи зазначене, для обчислення розміру пенсії позивача у розмірі 67% правові підстави відсутні.
Не погоджуючись із вказаним, а також розрахунком пенсії та розміром її виплати, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі за текстом - Закон №2262).
Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262, у редакції чинній на час призначення позивачу пенсії, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до п "в" ч. 1 ст. 13 Закону №2262, у редакції чинній на час призначення позивачу пенсії, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною 2 статті 13 Закону №2262, у редакції чинній на час призначення позивачу пенсії, встановлювалося, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорій 2 - 95 процентів.
Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, ст. 13 Закону №2262 визначався розмір пенсії за вислугою строків служби, натомість надбавки до пенсії за вислугою строків служби встановлювалися ст. 16 Закону №2262.
Отже, збільшення пенсії на 5% відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону №2262, при обчисленні пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 3, не є підвищенням пенсії, чи надбавкою до неї, а становило складову розміру пенсії.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовця" від 04.04.2006 №3591-IV викладено в новій редакції пункт "в" частини 1 статті 13 Закону №2262. Нова редакція п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону №2262 не передбачала 5-процентного збільшення розміру пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 3.
Статтею 63 Закону №2262 врегульоване питання перерахунку раніше призначених пенсій. При цьому суд враховує, що положення ст. 63 Закону №2262 у жодній редакції не містили приписів щодо зменшення відсоткового розміру пенсії, обчисленої від грошового забезпечення, який встановлювався під час призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону №2262.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №2262, у редакції чинній на час проведення перерахунку пенсії 01.01.2008, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру пенсії, обчислене відповідно до ст. 13 Закону №2262 під час призначення пенсії, є незмінним.
Судом встановлено, що на час призначення пенсії позивача, її розраховано у розмірі 67% грошового забезпечення.
Суд враховує, що фактичне збільшення пенсії у її грошовому виразі при проведенні перерахунку, під час якого пенсійним органом зменшене відсоткове значення розміру вже призначеної пенсії, за відсутності прямої вказівки закону на наявність такого права, не свідчить про правомірність дій пенсійного органу та не може розцінюватися як відсутність порушених прав пенсіонера, який має правомірні очікування на отримання пенсії у тому відсотковому значенні, яке йому було встановлене під час призначення пенсії.
Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для зменшення позивачу відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло не на підставі Конституції та законів України.
Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 67% сум грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , виходячи із 67% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою 23.01.2024 року, підлягають задоволенню.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 67% сум грошового забезпечення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 29 травня 2024 року.

Суддя Н.Є. Калугіна