Справа № 320/48137/23
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 травня 2024 року №320/48137/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А.Б., розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника Служби безпеки України та клопотання представника Міністерства юстиції України про закриття провадження в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
доМіністерства юстиції України
провизнання протиправним та скасування наказу
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Головне управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України;

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, у якому просили суд:

- визнати пункти 1, 2 наказу Міністерства юстиції України від 02 травня 2023 року №1562/5 «Про задоволення скарги» незаконними та скасувати їх.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України.

Представник Служби безпеки України подав заяву про закриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що спір у справі №320/48137/23 не підсудний адміністративним судам, а повинен бути розглянутий за правилами господарського судочинства, зважаючи на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 та від 04.09.2018 у справі №823/2042/16.

Представником відповідача також подано клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що даний спір не може бути розглянутий в межах адміністративного судочинства, оскільки стосується приватно-правового спору, а не публічно-правового. Верховним Судом встановлено, що подібні спори мають вирішуватись у цивільних або господарських судах, залежно від суб`єктного складу сторін та не відносяться до юрисдикції адміністративних судів, що підтверджується позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі № 826/20215/16.

Крім цього, представник відповідача зауважив, що в Господарському суді міста Києва в провадженні перебуває низка справ, у яких заінтересовані особи щодо розгляду скарги від 10.04.2023 № 5/7/1/2-9056 оскаржують наказ Міністерства юстиції України від 02.05.2023 № 1562/5 «Про задоволення скарги» представником яких є адвокат Бабіч Олег Ігорович, в яких останній наполягає (у пункті щодо підсудності), що дані спірні правовідносини вирішуються за правилами господарського судочинства.

Представник позивачів подав заперечення на заяву Служби безпеки України про закриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що на думку представника позивачів висновки, висловлені Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 та від 04.09.2018 у справі №823/2042/16 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки в даній справі спір виник з того, що один орган державної влади, звертається до іншого державного органу з вимогою скасувати вже проведену законну реєстраційну дію, яку до того ніхто не оспорював, чим порушено права позивачів.

Представник позивачів на підтвердження власної позиції щодо неможливості закриття провадження у справі наголосив на тому, що предметом оскарження у даній справі є рішення Міністерства юстиції України щодо розгляду скарги управління СБУ, яке не є ані учасником, ані власником, ані засновником ні одного з Трастів або Товариств.

Також, представником позивача подано заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі, які є ідентичними до заперечень на заяву про закриття провадження поданої Службою безпеки України.

Розглянувши заяву представника Служби безпеки України, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі та матеріали адміністративної справи суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України ( надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 (справа №826/9341/17), від 19.06.2019 (справа №802/385/18-а), від 06.11.2019 (справа №826/3731/18), неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному.

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень».

Крім того, у постановах від 29 травня 2019 року у справі №826/9341/17 у від 19 червня 2019 року у справі №802/385/18-а, від 18 вересня 2019 року у справі №810/3711/18, від 12 лютого 2020 року у справі №1840/3241/18 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин, а саме правовідносин щодо визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, які є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття речових прав на нерухоме майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.

У постанові від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, відповідно до якого до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування реєстраційних дій, не мав публічно-правових відносин саме з позивачами. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про скасування державної реєстрації ухвалене за скаргою іншої особи (Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України), а не позивачів.

Виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається, зумовлено незгодою позивачів з наказом Міністерства юстиції України від 02 травня 2023 року №1562/5 «Про задоволення скарги», яким скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань низку реєстраційних дій, які зазначені в пункті два оскаржуваного рішення.

При цьому зі змісту позовних вимог, та з огляду на фактичні обставини справи, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав позивачів у сфері саме публічно-правових відносин, оскільки подання цього позову спрямоване на поновлення порушених майнових прав позивачів і не пов`язане із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського-процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Зі змісту позовних вимог та наведених на їх обґрунтування доводів вбачається, що позивачі звернулись до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного, на їх думку, відповідачем права власності на корпоративні права, яке з огляду на предмет спору у справі підлягає захисту в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, заява представника Служби безпеки України про закриття провадження та клопотання представника Міністерства юстиції України про закриття провадження підлягає задоволенню, а провадження у справі №320/48137/23 закриттю.

Керуючись статтями 44, пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України Київський окружний адміністративний суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника Служби безпеки України про закриття провадження та клопотання представника Міністерства юстиції України про закриття провадження задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Діска А.Б.