Справа № 480/843/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 р. Справа № 480/843/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2023, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, м. Суми, по справі № 480/843/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області , Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту відповідач-1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (надалі по тексту відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення №01 від 04.01.2023 відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця з часу звернення з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади з урахуванням усіх складових заробітної плати, з яких було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 04.01.2023 №01, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2022 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та за результатами її розгляду прийняти рішення з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.12.2022 №7.24-22-02/75, від 16.12.2022 №7.24-22-02/76 та Харківською митницею від 20.12.2022 №7.1422.02/43, - про переведення позивача з 28.12.2022 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби ОСОБА_1 період його роботи з 14.11.1996 по 06.12.2019 та з 06.07.2021 по 02.12.2022 у Сумській митниці та період його роботи з 07.12.2019 по 05.07.2021 у Слобожанській митниці на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач-1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволених позовних вимог, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в їх задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, пенсія призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.4). 02.12.2022 згідно запису №48 позивача звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення "Краснопілля" митного поста "Велика Писарівка" Сумської митниці (а.с.18-19, 69 зворот-70).

Після досягнення 62-річного віку, ОСОБА_1 звернувся 28.12.2022 до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 (а.с.59).

До заяви, серед іншого, було додано довідку Сумської митниці від 16.12.2022 №7.24-22-02/75 про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2022р., довідку Сумської митниці від 16.12.2022 №7.24-22-02/76 про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період серпень 2017р.-липень 2022р., а також довідку Харківської митниці від 20.12.2022 №7.1422.02/43 про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період грудень 2019р. - червень 2021р., в яких зазначено, що вони видані позивачу для призначення йому пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (а.с.23-26, 29-30, 72-76).

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», рішенням №01 від 04.01.2023, не приймаючи до уваги видані довідки, відмовило позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Так, у рішенні вказано, що з 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, дія якого поширюється на державних службовців органів прокуратури і не поширюється на працівників митної служби. Оскільки відповідно до записів трудової книжки позивач працював в прокуратурі Сумської області з 01.07.1988 по 15.02.1993, а також в Сумській та Слобожанській митниці з 14.11.1996 по 02.12.2022 (на дату звільнення мав спеціальне звання Радника митної служби 3 рангу), то станом на 01.05.2016 мав 4 роки 7 місяців 15 днів державної служби, а загальний страховий стаж на дату звернення становить 44 роки 6 місяців. Відтак станом на 01.05.2016 заявник не займав посаду державного службовця, а також не набув необхідного стажу державної служби (а.с.27, 49, 71).

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача-1, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що вказана в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 04.01.2023 №01 підстава для відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є необґрунтованою, а тому таке рішення не може відповідати критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про визнання такого рішення протиправним та його скасування, а також наявності підстав для повторного розгляду заяви позивача від 28.12.2022 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що у період з 14.11.1996 року по 02.12.2022 року позивач працював у Сумській та Слобожанській митниці. Вказаний період роботи позивача відповідачем-1 не зараховано до стажу державної служби, що дає право на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" .

Рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 04.01.2023 року №01 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу".

Таке рішення грунтується на тому, що станом на 01.05.2016 року позивач не займав посаду державного службовця, а також не набув необхідного стажу державної служби, а тому у позивача відсутнє право на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача-1, з огляду на таке.

01.05.2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право

чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли

пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про

загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за

наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за

віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини

першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне

пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної

служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного

віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які

мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до

категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи

на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям

призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з

якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне

соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на

загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які

на час звернення за призначенням пенсії не є державними

службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого

державного службовця відповідної посади та рангу за останнім

місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний

внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до

1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове

державне пенсійне страхування.

Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року по справі № 822/524/18, від 10 липня 2018 року по справі №591/6970/16-а.

З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатність стажу державної служби: а саме незарахування служби позивача в митних органах до державної служби.

Так, згідно записів трудової книжки позивача (а.с.6-19, 60-70) та довідки Сумської митниці (а.с.34-37) позивач у період з 14.11.1996 по 06.12.2019 та з 06.07.2021 по 02.12.2022 проходив службу в Сумській митниці Державного митного комітету (у подальшому - Сумська митниця Державної митної служби України згідно наказу голови Державної митної служби України від 29.11.1996 №477-к, Сумська митниця Міндоходів згідно Постанови КМУ від 20.03.2013 №229 та Сумська митниця ДФС згідно Постанови КМУ від 06.08.2014 №311), а у період з 07.12.2019 по 05.07.2021 - у Слобожанській митниці.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 283), що діяв до 01.05.2016 року, тобто в період проходження позивачем служби в митних органах.

Пунктом 1 Порядку № 283 визначено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її

територіальних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Частиною 1 ст. 588 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 року та від 12.12.1991 року.

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової

та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону

присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується

до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час

досягнення зазначеного віку.

Отже, згідно законодавства, яке діяло станом на 01.05.2016 року, посадові особи митних органів, у тому числі ті, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2016 року "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306), яка набрала чинності з 01.05.2016 року, затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців.

Додатком 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 306 визначено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників посадових осіб органів доходів і зборів.

Постанову Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 306 доповнено додатком 13 згідно з Постановою КМ № 709 від 12.08.2020, яким визначено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями посадових осіб митних органів.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку митного органу, віднесені до державних службовців з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, визначено, що посадові особи державної митної служби, в тому числі ті, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до записів трудової книжки позивач працював в прокуратурі Сумської області з 01.07.1988 року по 15.02.1993 року. Період роботи в прокуратурі Сумської області з 01.07.1988 по 15.02.1993, що складає 4 роки 7 місяців 15 днів, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувало до його стажу державної служби. Вказане також підтверджується Формою РС-право (а.с.59 зворот).

В митних органах позивач працював у період з 14.11.1996 року по 02.12.2022 року.

Згідно даних трудової книжки позивача, 24.06.1997 позивачу присвоєно спеціальне звання "інспектор митної служби 2 рангу", 09.07.1999 - "інспектор митної служби 1 рангу", 30.07.2001 - "Радник митної служби 3 рангу", 30.04.2004 - "інспектор митної служби 4 рангу", 01.07.2005 - "інспектор митної служби 3 рангу", 27.10.2006 - "Радник митної служби 3 рангу", 15.01.2014 - "Радник податкової та митної справи 3 рангу", крім того, 01.06.2013 позивачу присвоєно 14 ранг державного службовця в межах 7 категорії посад державних службовців, а 07.12.2019 йому було присвоєно 6 ранг державного службовця (запис №41), 01.08.2020 присвоєно спеціальне звання "Радник митної служби 3 рангу" (запис №42), а 06.07.2021 - підтверджено спеціальне звання "Радник митної служби ІІІ рангу" (запис №47), у якому він перебував у період, який не враховано відповідачем-1 до стажу державної служби позивача.

Враховуючи, що позивач досяг необхідного віку, його страховий стаж складає 44 роки 6 місяців, що визнається відповідачем-1 в оскаржуваному рішенні (а.с. 23), станом на 01.05.2016 року позивач перебував на посаді державної служби, а також стаж державної служби позивача, з урахуванням періоду його роботи в митних органах, складає більше 10 років, то колегія суддів зазначає, що позивач набув права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач-1, розглядаючи заяву позивача про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» протиправно не зарахував до стажу державної служби роботу позивача в митних органах та прийняв рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи відповідача-1, наведені в апеляційній скарзі про те, що на день набрання чинності Законом №889-VIII стаж державної служби позивача становив менше 10 років, оскільки служба в митних органах не зараховується до державної служби, що не дає йому права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки згідно з Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в апараті органів митного контролю, а згідно з Митним кодексом України працівники митних органів є державними службовцями, а отже законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, визначено, що період проходження служби в митних органах зараховується до стажу державної служби. В митних органах позивач працював у період з 14.11.1996 року по 02.12.2022 року, а отже станом на 01.05.2016 року позивач працював на посаді державного службовця, стаж державної служби позивача складав більше 10 років, а тому позивач має право на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з абз.1 пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заяви про переведення з одного виду пенсії на інший приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.8 Порядку № 22-1).

З огляду на те, що відповідачем-1 протиправно не було зараховано позивачу до стажу державної служби, який дає право позивачу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», період його роботи з 14.11.1996 по 02.12.2022 у Сумській митниці та Слобожанській митниці, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківської області повторно розглянути заяву позивача від 28.12.2022 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.12.2022 №7.24-22-02/75, від 16.12.2022 №7.24-22-02/76 та Харківською митницею від 20.12.2022 №7.1422.02/43 та прийняти рішення, зарахувавши до стажу державної служби позивача період його роботи з 14.11.1996 по 06.12.2019 та з 06.07.2021 по 02.12.2022 у Сумській митниці та період його роботи з 07.12.2019 по 05.07.2021 у Слобожанській митниці.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 по справі № 480/843/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій