Справа № 627/95/24
Суддя: Каліберда В. А.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/95/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Каліберди В.А.

за участі секретаря Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Краснокутськ Харківської області адміністративну справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, зацікавлена особа: інспектор старший сержант поліції сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Пушкар Роман Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, зацікавлена особа: інспектор старший сержант поліції сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Пушкар Роман Володимирович вважаючи, що суб`єктом владних повноважень порушені його права, свободи та законні інтереси, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №72700311 від 02.07.2023 та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Свою заяву позивач мотивує тим, що постановою інспектора поліції Сектору Поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Пушкар Романа Володимировича, серії ЕАС №7270311 від 02.07.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч.1 ст.121-3 КУпАП за те, що 02.07.2023 року о 22 год. 33 хв. за адресою: смт Краснокутськ, вул. Миру 127, водій керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , у якого номерний знак неосвітлений в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9.(в) ПДР.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

02.07.2023 року, приблизно о 22 год. 30 хв., він дійсно керував автомобілем марки «Dacia Logan», проїжджав по вул. Миру в смт Краснокутськ, але на цій вулиці не зупинявся, проте, пізніше, маючи намір звернути на вул. Перемоги, 16, побачив у дзеркало заднього виду патрульний автомобіль, що рухався за ним, та який моргнув ОСОБА_1 світлом фар, після чого позивач вимушений був зупинитися. Інспектор ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що він порушив правила дорожнього руху, так як у нього не освітлювався задній номерний знак автомобіля. Вийшовши з автомобіля, позивач побачив, що дійсно задня підсвітка номерного знаку не працювала, але як тільки ОСОБА_1 до неї доторкнувся, вона одразу засвітилася. Проте, інспектор ОСОБА_2 на цей факт не звернув уваги і вже склав відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення, не провівши при цьому належного огляду автомобіля. Крім того, в постанові не зазначено пристрій, на який фіксувалася зйомка порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Зазначає, що в самій постанові про накладення адміністративного стягнення місцем розгляду справи зазначено адресу: АДРЕСА_1 , але ж насправді його було зупинено працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 , що на думку позивача, є грубим порушенням. Відтак, під час винесення постанови інспектор ОСОБА_2 не розібрався в ситуації, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи та складу адміністративного правопорушення, а саме: його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена.

Окрім цього зазначає, що штраф може бути накладений за наявності вини та умислу водія у вчиненні такого правопорушення. Тобто, якщо водієві було відомо, що номерні знаки неосвітлені, та він не вживши жодних заходів щодо усунення недоліків, продовжив рух. Позивач зазначає, що відповідно до пункту 31.4 ПДР, є ряд несправностей транспортних засобів, що забороняють експлуатацію. Але якщо водій може усунути цю несправність на місці, то це не забороняє рух авто до місця постійної дислокації або на СТО. Тобто, якщо б згоріла лампа ближнього світла (у нічний час), то водій не має права навіть метра проїхати, але якщо згоріла лампа підсвічування номера, то водій має право доїхати до гаража, СТО. ОСОБА_1 вказує, що перед виїздом він перевірив справність освітлення номерного знаку, а також його чистоту. Будь-яких несправностей виявлено не було. Доказів протилежного поліцейським надано не було. В законі сказано, що номер має бути видно з відстані 20 метрів. На автівці позивача, як він зазначає, номер висвітлюється габаритами задніх ліхтарів, що він і повідомив поліцейському, однак останній упереджено ставився до нього тому, що він не погодився з винесеним правопорушенням. Крім того, у спірній постанові поліцейським не було встановлено, з якої саме відстані неможливо ідентифікувати номерний знак автомобіля, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони даного правопорушення.

Крім того, обов`язковим елементом складу правопорушення є наявність суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема вини у формі умислу чи необережності, чого у даному випадку не було. Позивач вважає, що всупереч положенням КУпАП працівником поліції не були повно і об`єктивно з`ясовані обставини справи. Вважає, дану постанову незаконною, протиправною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, отже постанова підлягає скасуванню. При цьому саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така, на думку позивача, постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Позивач зазначає, що графа 7 оскарженої постанови «до постанови додається» - не заповнена. Позивач звертає увагу суду на той факт, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що поліцейським йому не було роз`яснено права та обов`язки під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Порушенням вважає не оголошення особі, що притягується до адміністративної відповідальності, недослідження доказів, якими підтверджувався б факт скоєння правопорушення водієм, не оголошення оформленої постанови після закінчення розгляду справи (якщо таке було) тощо. Зазначає, що на оскаржуваній постанові час скоєння зазначено 22:33:55, а час винесення постанови 22:42:40, на зупинку автомобіля і розгляд справи витрачено менше 9 хвилин. Зазначає, що відповідачем у відзиві не надано жодних доказів щодо способу використання відео зйомки події. Вважає, що не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення ПДР та не доведено, що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

14.03.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що вважає, що у відзиві відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Зазначає, що відповідачем не надано пояснення чому місцем розгляду справи є АДРЕСА_1 , де і було зупинено позивача та виносилась оскаржувана постанова.

Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх.

Представник позивача Селезньов С.І. підтримав в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 з підстав, зазначених в позовній заяві та прохав скасувати постанову серії ЕАС № 72700311 від 02 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбаченого ч 1 ст.121-3 КУпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутності складу та події адміністративного правопорушення, а також стягнути судові витрати на користь ОСОБА_1 .

Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Харківській області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свою позицію щодо позовних вимог ОСОБА_1 та прохав відмовити в задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити у відсутність представника. У своєму відзиві представник відповідача зазначив, що як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 72700311 02.07.2023 о 22:42 по вул. Миру, 127, смт Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області інспектор СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Пушкар Романом Володимирович розглянув справу відносно ОСОБА_1 та встановив, що останній, 02.07.2023 о 22:42 по вул. Миру, 127, смт Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області керував транспортним засобом «Dacia Logan», у якого номерний знак НОМЕР_1 неосвітлений в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України, за що ч.1. ст. 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Відтак поліцейським ОСОБА_2 прийнято рішення про застосування стосовно позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Зацікавлена особа - інспектор СРПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Пушкар Р.В. також надав до суду відзив, аналогічний відзиву, поданому Головним управлінням національної поліції в Харківській області, в якому зазначив, що як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного

стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 72700311 02.07.2023 о 22:42 по вул. Миру, 127, смт Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області інспектором СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Пушкар Роман Володимирович розглянув справу відносно ОСОБА_1 та встановив, що останній, 02.07.2023 о 22:42 по вул. Миру, 127, смт. Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області керував транспортним засобом «Dacia Logan», у якого номерний знак НОМЕР_1 неосвітлений в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України, за що ч.1. ст. 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Відтак поліцейським ОСОБА_2 прийнято рішення про застосування стосовно позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. та прохав проводити розгляд справи за його відсутності та відмовити Жалкіну в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7270311 від 02.07.2023, 02.07.2023 о 22 год. 33 хв. за адресою: смт Краснокутськ вул. Миру 127, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , у якого номерний знак неосвітлений в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9.(в) ПДР, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1190 грн./а.с.6-7/.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Допитана в судовому засіданні, відповідно до поданого клопотання позивача, в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що вони з її сином ОСОБА_1 під`їжджали до під`їзду дому та їх зупинила поліція, так як пояснили через те, що була відсутня підсвітка номерного знаку, але коли вони виїжджали з дому, то лампа світилася, так як син перевіряв та можливо через те, що їхали по поганому відрізку дороги відійшов контакт. Також пояснила, що поліцейські не прийняли ні усних, ні письмових, клопотань та не забезпечили захисника, окрім цього зазначила, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено АДРЕСА_1 , тобто за місцем зупинки.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1 та 2 ст.121-3, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" вказано, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Як встановлено п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знаку, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел на керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На думку суду, той факт що номерний знак автомобіля під керуванням позивача не освітлювався на момент його зупинення працівниками поліції, не свідчить автоматично про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, оскільки таке освітлення, не виключено, що могло згоріти під час руху без відома позивача, а доказів про те, що йому було відомо про не освітлення номерного знаку під час руху автомобіля в матеріалах справи відсутні.

Вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена.

Суд звертає увагу, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.

Фактично матеріали справи про адміністративне правопорушення складаються лише з оскаржуваної постанови.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття.

Підсумовуючи викладене, суд ще раз відзначає, що здійснюючи судовий контроль щодо правомірності дій працівників поліції, суд має досліджувати належні та допустимі докази вчинення правопорушення. А належними та допустимими доказами є такі, що містяться у матеріалах адміністративної справи, та зібрані до моменту її розгляду працівником поліції.

Проте факт правопорушення не було підтверджено належними та допустимими доказами до моменту винесення спірної постанови.

Окрім цього, відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Із спірної постанови вбачається, що 02.07.2023 о 22 год. 33 хв. за адресою: смт Краснокутськ вул. Миру 127, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , у якого номерний знак неосвітлений в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9.(в) ПДР, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Факт керування позивачем автомобілем «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 в ході судового розгляду ним не оскаржувався та підтверджується матеріалами справи.

Відповідач з посиланням на відеозапис як доказ з нагрудної камери поліцейського сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України підтверджено в повному обсязі.

Як зазначалось раніше, частиною 3 статті 283 КУпАП, передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа при винесенні постанови серії ЕАС №72700311 від 02 липня 2023 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.121-3 КУпАП зобов`язана вказати у ній відомості про, зокрема, дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Але, суд зауважує, що оскаржувана постанова не містять посилань на відомості про будь-яку фото-, відеофіксацію правопорушення, а тому з огляду на положення ч. 3 ст. 283 КУпАП, правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24.01.2019 у справі №428/2769/17, а тому наданий представником відповідача відеозапис суд не зможе вважати його належним і допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, факту скоєння позивачем 02 липня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не підтверджено належними та допустимими доказами.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи доводи позивача щодо причин пропуску строку звернення до суду, суд доходить висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, а тому наявні підстави для задоволення клопотання про його поновлення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням ст.286 КАС України кореспондують норми п.3 ч.1 ст.293 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що встановлена відсутність підтвердження належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем 02 липня 2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, а тому постанова серії ЕАС №72700311 від 02 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи висновок суду про повне задоволення позову, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,80 грн., згідно з квитанціями № 0.0..2 від 02.02.2024 та №0.0..2 від 16.02.2024.

На підставі викладеного, суд керуючись ст.ст. 242-246, 250, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, зацікавлена особа: інспектор старший сержант поліції сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Пушкар Роман Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Пушкар Романа Володимировича серії ЕАС № 7270311 від 02 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (місцезнаходження: вул. Жон Мироносиць №5, м. Харків, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області (місцезнаходження: вулиця Жон Мироносиць №5, м. Харків, ).

Зацікавлена особа: інспектор Сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_2 (місцезнаходження: вул. Миру, 170, с-ще Краснокутськ Богодухівського району Харківської області).

Повний текст рішення складено 30 травня 2024 року.

Суддя В.А.Каліберда