Справа № 580/1363/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року справа № 580/1363/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання Гришанова А.І.,

за участю:

представника позивача Попова А.В.,

представниці відповідача Харченко С.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі Головне управління, відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.07.2022 № 0-2325 та від 13.06.2023 № 0-2325-UA0022110.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні рішення є протиправними, адже нерухоме майно, за яке відповідач нарахував податкове зобов`язання, призначене для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності позивача.

Ухвалою від 12.02.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.

29.02.2024 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нежитлової нерухомості, а саме: нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10318301. Дата державної реєстрації права власності: 18.02.2008. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України, податкова адреса ОСОБА_1 за податкові (звітні) періоди 2021-2022 роки: АДРЕСА_2 . Звернула увагу, що позивач не надає документів для підтвердження господарської діяльності. Повідомила, що станом на звітну дату позивач не звертався до ГУ ДПС для проведення звірки даних у порядку встановленому підпунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Кодексу за податкові (звітні) періоди 2021-2022 роки.

Протокольною ухвалою від 11.04.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд справи по суті на 18.04.2024. 18.04.2024 суд відклав розгляд справи по суті до 09.05.2024.

08.05.2024 представниця відповідача подала до суду клопотання у якому зазначила, зокрема, що у податкових (звітних) періодах 2021-2022 роках відсутнє підтвердження, що нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 використовувались Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у господарській діяльності, оскільки повідомлення № 20-ОПП не містить відомостей про даний об`єкт нерухомого майна. Вказала, що до звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не додано документів, які б свідчили про належність нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 до будівель класу 1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) ДК 018-2000. Отже, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 неможливо ідентифікувати як таке, що відноситься до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) ДК 018-2000, у зв`язку із чим зазначила, що спірні ППР прийнято правомірно.

09.05.2024 суд оголосив перерву у розгляді справи по суті до 16.05.2024, а 16.05.2024 суд оголосив перерву у розгляді справи по суті до 20.05.2024.

16.05.2024 представниця відповідача подала до суду клопотання у якому, крім доводів зазначених вище, вказала, що додатково контролюючим органом за результатами аналізу інформаційної системи Державної податкової служби України встановлено, що ФГ Черкаси Агро Овоч та ТОВ Черкаси Агро Овоч які перебувають на обліку в ГУ ДПС, Державна податкова інспекція у місті Черкасах, своєю юридичною адресою зазначають: Україна, 18030, Черкаська область, місто Черкаси, Соснівський район, вулиця Пацаєва, будинок 53. Відповідно до наявних інформаційних баз даних ГУ ДПС засновником (особа, що має право підпису/головний бухгалтер) ФГ Черкаси Агро Овоч є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідно до поданого ФГ Черкаси Агро Овоч повідомлення № 20-ОПП (зареєстроване в ГУ ДПС від 25.06.2021 № ) об`єктами через які проводиться господарська діяльність підприємства є: земельні ділянки, ідентифікатори об`єктів оподаткування: 58000001/58000002/58000003, місце знаходження об`єктів оподаткування: Україна, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Пацаєва, 53/1. Стан об`єкта оподаткування: орендується, вид права на об`єкт: право довгострокового користування або оренди, дата взяття на облік: 25.06.2021 (додаток - повідомлення №20-ОПП від 25.06.2021 № ).

У судовому засіданні 20.05.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, зокрема, будівля офісу літ. z-8, будівля гаражу z-9, будівля битовки літ z-10, будівля холодильника літ. z-11, z-12, z-13, споруд вагону рефрижератора літ. z-14, будівля складу z-15, загальною площею 1780 кв. м., які розташовані по вул. Пацаєва, буд. 53, м. Черкаси.

Головне управління ДПС у Черкаській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 29.07.2022 № 0-2325 та від 13.06.2023 № 0-2325-UA0022110, якими позивачеві визначено податкові зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2021 рік в сумі 43599 грн та за 2021 рік в сумі 47232,25 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі ПК України).

Відповідно до пункту 266.1.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пункт 266.2.1 статті 266 ПК).

Для цілей вирішення цього спору суд також звертає увагу, що Законом України від 23.11.2018 № 2628-VIII підпункт ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК викладено в новій редакції (що була чинна станом на час прийняття спірних ППР), згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Під час вирішення питання щодо наявності у позивача права на пільгу, передбачену пунктом ж підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК, слід враховувати, що об`єкти нерухомості, які належить позивачу на праві приватної власності і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт г пункту 30.9 статті 30 ПК).

Відповідно до пункту 30.2 цієї статті 30 ПК підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Виходячи із буквального тлумачення цієї норми, з урахуванням значення слова призначення як мета використання чого-небуть, відповідати меті, можна зробити висновок, що будівлі і споруди, про які йдеться в цій нормі, повинні відповідати меті, способу та критеріям використання у сільськогосподарській діяльності. Вимоги, що будівлі і споруди повинні використовуватися (експлуатуватися) у сільськогосподарській діяльності текст цієї норми не містить.

На користь висновку, що норма підпункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК не ставить у залежність право на податкову пільгу від фактичного використання об`єкта нерухомості у сільськогосподарській діяльності, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання.

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив цільове призначення їх використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

У справі відсутні докази, що цільове призначення спірної нерухомості у спірний період було відмінним від сільськогосподарського.

Щодо того, чи є позивач як фізична особа, сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Проте, визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу Спрощена система оподаткування, облік та звітність, тоді як в цьому випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ Податок на майно).

Визначення поняття сільськогосподарський товаровиробник також міститься у статті 1 Закону України Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття виробники сільськогосподарської продукції. Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України Про сільськогосподарський перепис виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видом діяльності позивача є: 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (основний); 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.28 Вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; 01.29 Вирощування інших багаторічних культур; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 01.64 Оброблення насіння для відтворення; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 81.30 Надання ландшафтних послуг; 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Таким чином, будівля офісу літ. z-8, будівля гаражу z-9, будівля битовки літ z-10, будівля холодильника літ. z-11, z-12, z-13, споруд вагону рефрижератора літ. z-14, будівля складу z-15, загальною площею 1780 кв., які належать позивачу на праві власності та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , використовуються позивачем для здійснення сільськогосподарської діяльності, зокрема зберігання, а отже відноситься до будівель сільськогосподарського призначення, а відтак не є об`єктом оподаткування в силу вимог пункту ж пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК.

Стосовно доводів представниці відповідача про те, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Пацаєва, будинок 53 неможливо ідентифікувати як таке, що відноситься до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) ДК 018-2000, суд зазначає таке.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507 (далі - ДК 018-2000), будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності віднесено до підрозділу Будівлі нежитлові клас 1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства.

Цей клас включає такі підкласи: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Таким чином, нежитлові приміщення, належні позивачу, які використання в сільськогосподарській діяльності відносяться до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) ДК 018-2000, у зв`язку із чим вищевказані доводи представниці відповідача суд вважає необґрунтованими.

Щодо доводів відзиву, які стосуються права звернення до контролюючого органу для проведення звірки про об`єкти нерухомого майна, суд зазначає таке.

Згідно пункту 266.7.3 статті 266 ПК платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Звернення до контролюючого органу для проведення звірки даних є правом, а не обов`язком платника податків. Реалізація такого права не впливає на можливість застосування пільг, встановлених чинним законодавством.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності податкових повідомлень-рішень, що є підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 29.07.2022 № 0-2325 та від 13.06.2023 № 0-2325-UA0022110.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 30.05.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК