Справа № 480/982/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року Справа № 480/982/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/982/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №67 від 12 жовтня 2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 23.05.1988 по 08.05.1991 на посаді тракториста, що охоплюється визначенням посади «тракторист-машиніст» в Сахкомбінаті ім. Кірова (ПАТ «Бурякрадгосп «Шевченківський»), з 21.05.1991 по 21.06.1993 на посаді тракториста-машиніста в сумісному агрохімічному підприємстві «Родючість» (ВАТ «Сумський агрохім»), з 26.06.1993 по 30.05.1995 на посаді тракториста в Бурякрадгоспі «Шевченківський» Асоціації «Сумицукор» Концерну «Укрцукор «України» (ПАТ «Бурякрадгосп «Шевченківський»), з 01.03.1996 по 23.08.2003 на посаді тракториста в Колективному с/г підприємстві ім. Щорса Сумського району Сумської області (Колективне сільськогосподарське підприємство ім. «Щорса»), з 24.08.2003 по 31.12.2003 на посаді тракториста в ПП АФ «Світлана», з 01.01.2004 по 29.02.2004 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат», з 01.03.2004 по 01.11.2005 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат», з 26.11.2007 по 01.11.2010 на посаді тракториста-машиніста в ПП «Гарант» (ПСП «Гарант»), з 28.03.2011 по 02,11.2011 на посаді тракториста-машиніста в ПСП «Гарант», з 22.03.2012 по 14.11.2012 на посаді тракториста-машиніста в ПСП «Гарант», з 01.04.2013 по 08.11.2013 на посаді тракториста-машиніста в ПСП «Гарант», з 19.03.2014 по 20.10.2015 на посаді тракториста-машиніста ПСП «Гарант», з 11.03.2016 по 31.10.2016 на посаді тракториста-машиніста ПСП «Гарант», з 15.03.2017 по 31.10.2017 на посаді тракториста-машиніста ПСП «Гарант», з 30.03.2018 по 02.11.2018 на посаді тракториста-машиніста ПСП «Гарант», з 20.02.2019 по 31.10.2019 на посаді тракториста-машиніста ПСП «Гарант», з 11.03.2020 по 27.10.2020 на посаді тракториста-машиніста ПСП «Гарант», з 24.03.2021 по 22.12.2021 на посаді тракториста-машиніста ПСП «Гарант», з 07.02.2022 по теперішній час в ПСП «Гарант»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що у 18.09.2023 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №67 від 12 жовтня 2023 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (20 років). Мотивами відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах є те, що згідно довідки №34 від 20.09.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відсутнє посилання на статтю закону п. 3 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а саме відсутній підсумок роботи, та відсутнє посилання на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». А також не надано довідку. що підприємство займається вирощуванням сільськогосподарської продукції. Позивач не погоджується з даним рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує його права. Крім того зазначив, що при розгляді документів, які було надано позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та при винесенні рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 12.10.2023 №67 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах взагалі не враховано періоди його роботи на посаді тракториста/тракториста-машиніста на інших підприємствах окрім ПСП «Гарант».

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачам для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача. Крім того даною ухвалою було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

На виконання вимог суду представником Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області через систему "Електронний суд" було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що за результати розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період навчання з 02.11.1987 по 20.05.1988, оскільки згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 09.10.1984, період навчання перетинається з періодом роботи. Пільговий стаж роботи на посаді тракториста-машиніста у сільському господарстві становить 00 років 00 місяців 00 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки № 34 від 20.09.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відсутнє посилання на статтю закону п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637 " Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме відсутній підсумок роботи , та відсутнє посилання на ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ". Довідка, що підприємство займається вирощуванням сільськогосподарської продукції відсутня. Таким чином, підтверджений належними документами, страховий стаж становить 36 років 5 місяців 14 днів, стаж на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства відсутній, оскільки не підтверджений в порядку визначеному законодавством (а.с. 90-92).

Також на виконання вимог суду представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було надано суду через систему "Електронний суд" витребувані докази. Проте відзиву на позовну заяву, суду надано не було.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_2 , позивач працював, зокрема:

- з 23.05.1988 по 08.05.1991 на посаді тракториста в Цукрокомбінаті ім. Кірова;

- з 21.05.1991 по 21.06.1993 на посаді тракториста-машиніста у Спільному агрохімічному підприємстві «Родючість», Сумському районному об`єднанні Сільхоспхімія" (11.12.221992 року було виділене з Спільного агрохімічного підприємства «Родючість»);

- з 26.06.1993 по 30.05.1995 на посаді тракториста в Бурякрадгоспі «Шевченківський» Асоціації «Сумицукор» Концерну «Укрцукор «України»;

- з 01.03.1996 по 23.08.2003 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Закрите сільськогосподарське акціонерно-пайове товариство ім. Щорса, яке змінило назву на Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Щорса Сумського району Сумської області;

- з 24.08.2003 по 31.12.2003 на посаді тракториста в Приватному підприємстві Агрофірма «Світлана»;

- з 01.01.2004 по 29.02.2004 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса;

- з 01.03.2004 по 01.11.2005 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат»;

- з 26.11.2007 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 02.11.2011, з 22.03.2012 по 14.11.2012, з 01.04.2013 по 08.11.2013, з 19.03.2014 по 20.10.2015, з 11.03.2016 по 31.10.2016, з 15.03.2017 по 31.10.2017, з 30.03.2018 по 02.11.2018, з 20.02.2019 по 31.10.2019, з 11.03.2020 по 27.10.2020, з 24.03.2021 по 22.12.2021, з 07.02.2022 по теперішній час на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Гарант» (а.с. 148-168, 190-212).

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 05.10.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 138, 176 (зворотній бік).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням від 12.10.2023 № 67 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (20 років) (а.с. 183).

При цьому в даному рішенні зазначено, що вік заявника 55 років, страховий стаж особи 36 років 05 місяців 14 днів. Пільговий стаж роботи на посаді тракториста-машиніста у сільському господарстві становить 00 років 00 місяців 00 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки № 34 від 20.09.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відсутнє посилання на статтю закону п. 3 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме відсутній підсумок роботи, та відсутнє посилання на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Довідка, що підприємство займається вирощуванням сільськогосподарської продукції відсутня.

Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач звернувся з позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

В силу положень п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку 55 років, наявність страхового стажу не менше 30 років (а за відсутності 30 років стажу роботи при зверненні за призначенням пенсії з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років), а також стажу при виконанні робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства не менше 20 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. Так до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV мають право трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції в рослинництві або тваринництві.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637, в редакції на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до записів у трудовій книжці, позивач працював, зокрема, з 26.11.2007 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 02.11.2011, з 22.03.2012 по 14.11.2012, з 01.04.2013 по 08.11.2013, з 19.03.2014 по 20.10.2015, з 11.03.2016 по 31.10.2016, з 15.03.2017 по 31.10.2017, з 30.03.2018 по 02.11.2018, з 20.02.2019 по 31.10.2019, з 11.03.2020 по 27.10.2020, з 24.03.2021 по 22.12.2021, з 07.02.2022 по теперішній час на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Гарант» (а.с. 148-168, 190-212).

Крім того у довідці від 20.09.2023 року № 34, виданої Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант» та яка була додана позивачем до заяви від 05.10.2023 р. про призначення пенсії на пільгових умовах, також зазначено, що позивач дійсно працював з повним робочим днем в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Гарант»: з 26.11.2007 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 02.11.2011, з 22.03.2012 по 14.11.2012, з 01.04.2013 по 08.11.2013, з 19.03.2014 по 20.10.2015, з 11.03.2016 по 31.10.2016, з 15.03.2017 по 31.10.2017, з 30.03.2018 по 02.11.2018, з 20.02.2019 по 31.10.2019, з 11.03.2020 по 27.10.2020, з 24.03.2021 по 22.12.2021, з 07.02.2022 трактористом-машиністом і був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції впродовж повного польового періоду (а.с. 176).

Тобто фактично відомості зазначені в довідці, відповідають записам трудової книжки позивача. При цьому зауваження щодо оформлення трудової книжки у відповідача відсутні, відповідно до розрахунку стажу, спірний період роботи зарахований відповідачем до страхового стажу позивача (а.с. 182).

При цьому з оскаржуваного рішення судом встановлено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки № 34 від 20.09.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відсутнє посилання на статтю закону п. 3 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме відсутній підсумок роботи, та відсутнє посилання на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Довідка, що підприємство займається вирощуванням сільськогосподарської продукції відсутня (а.с. 183).

Тобто фактично до пільгового стажу позивача не було зараховано періоди з 26.11.2007 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 02.11.2011, з 22.03.2012 по 14.11.2012, з 01.04.2013 по 08.11.2013, з 19.03.2014 по 20.10.2015, з 11.03.2016 по 31.10.2016, з 15.03.2017 по 31.10.2017, з 30.03.2018 по 02.11.2018, з 20.02.2019 по 31.10.2019, з 11.03.2020 по 27.10.2020, з 24.03.2021 по 22.12.2021, з 07.02.2022, у зв`язку з не прийняттям до уваги довідки від 20.09.2023 року № 34, виданої Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант», з підстав відсутності посилання на статтю закону п. 3 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме відсутній підсумок роботи, та відсутнє посилання на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому судом враховано, що у довідці від 20.09.2023 року № 34, виданої Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант», міститься посилання на те, що зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове забезпечення відповідно до п. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 176).

Разом із тим, що згідно ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, частиною 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже при виникненні у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак матеріали справи не містять доказів щодо здійснення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідці від 20.09.2023 року № 34.

А відтак, враховуючи викладене суд доходить висновку, що Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було протиправно при обчисленні пільгового стажу позивача не прийнято до уваги довідку від 20.09.2023 року № 34, видану Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант» та, відповідно, не зараховано до його пільгового стажу періоди роботи з 26.11.2007 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 02.11.2011, з 22.03.2012 по 14.11.2012, з 01.04.2013 по 08.11.2013, з 19.03.2014 по 20.10.2015, з 11.03.2016 по 31.10.2016, з 15.03.2017 по 31.10.2017, з 30.03.2018 по 02.11.2018, з 20.02.2019 по 31.10.2019, з 11.03.2020 по 27.10.2020, з 24.03.2021 по 22.12.2021, з 07.02.2022 по 30.09.2023 на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Гарант».

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 23.05.1988 по 08.05.1991 на посаді тракториста, що охоплюється визначенням посади «тракторист-машиніст» в Сахкомбінаті ім. Кірова (ПАТ «Бурякрадгосп «Шевченківський»), з 21.05.1991 по 21.06.1993 на посаді тракториста-машиніста в сумісному агрохімічному підприємстві «Родючість» (ВАТ «Сумський агрохім»), з 26.06.1993 по 30.05.1995 на посаді тракториста в Бурякрадгоспі «Шевченківський» Асоціації «Сумицукор» Концерну «Укрцукор «України» (ПАТ «Бурякрадгосп «Шевченківський»), з 01.03.1996 по 23.08.2003 на посаді тракториста в Колективному с/г підприємстві ім. Щорса Сумського району Сумської області (Колективне сільськогосподарське підприємство ім. «Щорса»), з 24.08.2003 по 31.12.2003 на посаді тракториста в ПП АФ «Світлана», з 01.01.2004 по 29.02.2004 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат», з 01.03.2004 по 01.11.2005 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат», суд зазначає наступне.

З копії трудової книжки НОМЕР_2 , суд вбачає, що позивач працював, зокрема:

- з 23.05.1988 по 08.05.1991 на посаді тракториста в Цукрокомбінаті ім. Кірова;

- з 21.05.1991 по 21.06.1993 на посаді тракториста-машиніста механізованого загону у Спільному агрохімічному підприємстві «Родючість», Сумському районному об`єднанні Сільхоспхімія" (11.12.221992 року було виділене із Спільного агрохімічного підприємства «Родючість»);

- з 26.06.1993 по 30.05.1995 на посаді тракториста в Бурякрадгоспі «Шевченківський» Асоціації «Сумицукор» Концерну «Укрцукор «України»;

- з 01.03.1996 по 23.08.2003 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Закрите сільськогосподарське акціонерно-пайове товариство ім. Щорса, яке змінило назву на Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Щорса Сумського району Сумської області;

- з 24.08.2003 по 31.12.2003 на посаді тракториста в Приватному підприємстві Агрофірма «Світлана»;

- з 01.01.2004 по 29.02.2004 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса;

- з 01.03.2004 по 01.11.2005 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат»;

При цьому відповідно до розрахунку стажу, зазначені періоди роботи позивача також не було зараховано до пільгового стажу позивача, який дає право на пільгову пенсію відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 182).

Суд зазначає, що єдина назва професії «тракторист-машиніст» запроваджена в 1961 році та охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

При цьому, як вже зазначалося судом вище, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV мають право трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції в рослинництві або тваринництві.

Відповідно до Класифікатора, затвердженого наказом Міністерства статистики України від 24.01.94 р. N 21 (втратив чинність на підставі Наказу Державного комітету статистики N 322 від 20.08.2009) сільськогосподарське виробництво складається з рослинництва і тваринництва. Рослинництво включає, зокрема, вирощування зернових культур (вирощування зернових і бобових культур,); вирощування буряків (вирощування цукрових буряків (фабричних), маточників і насіння); вирощування картоплі, овочевих та баштових культур (вирощування картоплі, овочів у відкритому і закритому грунті, баштанних культур, грибів; вирощування насіння і садивного матеріалу, збирання грибів у лісах; виробництво овочевих консервів із продукції власного врожаю); вирощування луб`яних культур та бобових (вирощування стеблин і волокон льону, конопель і насіння; виробництво бавовни-сирцю); вирощування олійних культур (вирощування олійних культур і насіння).

В свою чергу відповідно до копії довідки про реорганізацію Публічного акціонерного товариства "Бурякорадгосп "Шевченківський", яка міститься в матеріалах пенсійної справи позивача, згідно наказу №1 від 16.09.1992 року бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Кірова перетворено у бурякорадгосп «Шевченківський» і є його правонаступником, з 28 березня 1997 року згідно наказу №56 від 16.05.97р. бурякорадгосп «Шевченківський» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Бурякорадгосп «Шевченківський» і є його правонаступником, з 29 квітня 2011 року згідно наказу № 4 від 29.04.2011р. ВАТ „Бурякорадгосп „Шевченківський перетворено у ПАТ „ Бурякорадгосп „Шевченківський" і є його правонаступником. Відповідно до протоколу № 2 від 12 вересня 2014 року прийнято рішення про остаточне припинення Публічного акціонерного товариства «Бурякорадгосп «Шевченківський» як юридичної особи шляхом його добровільної ліквідації. Внесено рішення до Єдиного державного реєстру запису про припинення Публічного акціонерного товариства «Бурякорадгосп «Шевченківський», як юридичної особи шляхом ліквідації (а.с. 27, 130,170 (зворотній бік).

Водночас відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 40 (зворотній бік) основним видом діяльності Публічного акціонерного товариства «Бурякорадгосп «Шевченківський» зазначено вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Також зазначено вид діяльності - допоміжна діяльність у рослинництві.

Крім того в матеріалах справи міститься архівна довідка від 07.08.2023 року № 470 Об`єднаного трудового архіву Сумської районної ради, в якій містяться відомості про заробітну плату позивача у періоди роботи з 01.05.1988 по 31.05.1991 (Цукрокомбінат ім. Кірова) та з 01.06.1993 по 30.05.1995 (Бурякрадгосп «Шевченківський») та кількість відпрацьованих ним вихододнів (а.с. 69-71).

Отже фактично позивач у періоди з 23.05.1988 по 08.05.1991 та з 26.06.1993 по 30.05.1995 працював на посаді тракториста на підприємствах сільського господарства.

Крім того відповідно до архівної довідки від 11.08.2023 № 119 трудового архіву Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с. 227 (зворотній бік)-228) 01.04.1991 року було створено Спільне агрохімічне підприємство "Родючість", з якого 11.12.1992 було виділено Сумське районне виробниче об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія", яке в подальшому було перейменовано в Сумське районне державне підприємство по виконанню агрохімічних робіт "Агрохім", яке було перетворене у Відкрите акціонерне товариство "Сумський Агрохім".

При цьому відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 39 (зворотній бік)-40) основним видом діяльності Відкритого акціонерного товариства "Сумський Агрохім" було вирощування зернових та технічних культур.

Отже фактично позивач у період 21.05.1991 по 21.06.1993 також працював на посаді тракториста на підприємствах сільського господарства.

Також відповідно до архівної довідки від 04.08.2023 року № 104 Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області, яка також міститься в матеріалах пенсійної справи позивача, 14.02.1997 КСП ім. Щорса реорганізовано в СЗ AT ім. Щорса. 14.10.1997 року СЗ AT Щорса реорганізовано в ЗСАПТ ім. Щорса. 22.07.1997 року ЗСАПТ ім. Щорса реорганізовано в ЗСАТ ім. Щорса. 22.05.2003 року ЗСАТ ім. Щорса реорганізовано в КСП ім. Щорса. 01.10.2003 КСП ім. Щорса реформовано в приватне підприємство агрофірму «Світлана", яка не являються правонаступником КСП ім. Щорса. 01.01.2004 року ПП АФ «Світлана» реформовано КСП ім. Щорса. 01.03.2004 року КСП ім.. Щорса реформовано в ТОВ АФ «Агат», яка не являється правонаступником КСП ім. Щорса. 2006 РОКУ ТОВ АФ «Агат» ліквідовано (а.с. 12, 221).

Водночас у доповненні до історичної довідки до фонду Р-3726 Закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства ім. Щорса за 1996-1997 роки, зазначено, що метою створення і діяльності Товариства є, зокрема, підвищення еконо мічної ефективності та подальшого розвитку виробництва для забез печення потреб населення в сільськогосподарській продукції. Основним завданням товариства є одержання максимального прибутку від діяльності по виробництву, переробці та реалізації сільськогосподарської продукції, виконанню робіт та наданню послуг з високими споживчими якостями (а.с. 29-30).

Крім того відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 39) основним видом діяльності Приватного підприємства Агрофірма «Світлана» було вирощування зернових та технічних культур.

Також відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 38 (зворотній бік) основним видом діяльності ТОВ АФ «Агат» було вирощування зернових та технічних культур.

Отже позивач у періоди з 01.03.1996 по 23.08.2003, з 24.08.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 29.02.2004 та з 01.03.2004 по 01.11.2005 також працював на посаді тракториста на підприємствах сільського господарства.

Тобто фактично Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, було прийнято оскаржуване рішення без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що в силу положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване рішення від 12.10.2023 року №67, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав, зазначених у даному рішенні, пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. У даному випадку, органи Пенсійного фонду при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

При цьому, судом враховано, що позивач позбавлений можливості надати уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу за вище зазначені спірні періоди у зв`язку із припиненням юридичної особи Відкритого акціонерного товариства "Сумський Агрохім", Публічного акціонерного товариства «Бурякорадгосп «Шевченківський», Приватного підприємства Агрофірма «Світлана», КСП ім. Щорса та ТОВ АФ «Агат», що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37, 38 (зворотній бік)-40) та листами Головного управління статистики у Сумській області від 18.09.2023 № 02.3-18/1240-23 та № 02.3-18/1239-23 (а.с. 230).

З огляду на це, суд вважає, що спірні періоди роботи, протягом якого позивач працював трактористом на підприємствах сільського господарства, мають бути зараховані до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року по справі №182/6635/16-а.

Крім того Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2022 року у справі № 682/51/17 дійшов таких висновків: " … судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у спірні періоди працював на посаді тракториста-машиніста на підприємствах сільського господарства, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії..."

А відтак, враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №67 від 12 жовтня 2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спірних періодів та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне

Оскільки судом в даному випадку було скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії саме Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.10.2023 року №67, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на пільгову пенсію відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 23.05.1988 по 08.05.1991 на посаді тракториста в Цукрокомбінаті ім. Кірова; з 21.05.1991 по 21.06.1993 на посаді тракториста-машиніста у Спільному агрохімічному підприємстві «Родючість», Сумському районному об`єднанні Сільхоспхімія" (11.12.221992 року було виділене з Спільного агрохімічного підприємства «Родючість»); з 26.06.1993 по 30.05.1995 на посаді тракториста в Бурякрадгоспі «Шевченківський»; з 01.03.1996 по 23.08.2003 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Закрите сільськогосподарське акціонерно-пайове товариство ім. Щорса, яке змінило назву на Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Щорса Сумського району Сумської області; з 24.08.2003 по 31.12.2003 на посаді тракториста в Приватному підприємстві Агрофірма «Світлана»; з 01.01.2004 по 29.02.2004 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса; з 01.03.2004 по 01.11.2005 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат»; з 26.11.2007 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 02.11.2011, з 22.03.2012 по 14.11.2012, з 01.04.2013 по 08.11.2013, з 19.03.2014 по 20.10.2015, з 11.03.2016 по 31.10.2016, з 15.03.2017 по 31.10.2017, з 30.03.2018 по 02.11.2018, з 20.02.2019 по 31.10.2019, з 11.03.2020 по 27.10.2020, з 24.03.2021 по 22.12.2021, з 07.02.2022 по 30.09.2023 на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Гарант» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2023 року про призначення за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

При цьому судом враховано, що відповідно до пункту 4.3 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).

Також суд вважає, що представником позивача у позовних вимогах помилково зазначено період роботи позивача з 01.01.2004 по 01.11.2005 на посаді тракториста в ТОВ АФ "Агат", оскільки відповідно до записів у трудовій книжці позивач у зазначений період працював на посаді тракториста в КСП ім. Щорса, про що також свідчить печатка підприємства, якою було засвідчено запис про звільнення (а.с. 52 (зворотній бік), 194).

Щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Водночас, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З матеріалів справи суд вбачає, що з метою отримання правничої допомоги позивачем було укладено Договір про надання правничої допомоги від 25.01.2024 р. № 2 (далі по тексту - Договір) з адвокатом Сусіденко Яною Сергіївною (а.с. 74).

Відповідно до п. 1 Договору, Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання виконати від імені й за рахунок Клієнта правничу допомогу в справі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №67 від 12 жовтня 2023 року, зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 пільговий стаж та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.

Згідно п. 4.1 Договору послуги щодо надання правничої допомоги за даним Договором Клієнтом Адвокату оплачено в розмірі 8 000 гривень 00 копійок на умовах передоплати.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано акт приймання-передачі виконаних робіт від 09.02.2024 року, відповідно до якого, адвокатом було надано Клієнту наступні послуги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, що стосуються предмету Договору; формування правової позиції, вивчення нормативно-правової бази та вивчення судової практики щодо предмету Договору; формування витягів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; складення та направлення адвокатських запитів; складання адміністративного позову; надання консультаційних послуг щодо представництва інтересів Клієнта в Сумському окружному адміністративному суді по даній справі; представництво інтересів клієнта в Сумському окружному адміністративному суді. Загальна вартість наданих послуг становить - 8 000,00 грн. (а.с. 76).

Також представником позивача надано платіжну інструкцію від 25.01.2024 року № @2PL361086, відповідно до якої за послуги, згідно договору № 2 від 25.01.2024 сума понесених витрат складає 8 000,00 грн. (а.с. 75).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічна позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року по справі №580/3324/19.

Крім того, Верховним Судом у додатковій постанові від 08 березня 2023 року у справі № 873/52/22 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Разом з тим ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При цьому суд зазначає, що адміністративна справа №480/2616/24 розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи досліджені судом докази щодо витрат на професійну правничу допомогу, критерії необхідності та доцільності понесених витрат, складність справи та обсяг наданих послуг, а також враховуючи, що позов було задоволено частково та оскаржуване рішення було прийнято саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та оскільки заперечень щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу від відповідачів під час розгляду справи не надходило, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у розмірі 4 000,00 грн.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області суму судового збору у розмірі 605,60 грн., сплаченого відповідно до квитанцій від 09.02.2024 року № 7781-2651-7755-5093 (а.с. 77).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.10.2023 року №67 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на пільгову пенсію відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи:

- з 23.05.1988 по 08.05.1991 на посаді тракториста в Цукрокомбінаті ім. Кірова;

- з 21.05.1991 по 21.06.1993 на посаді тракториста-машиніста у Спільному агрохімічному підприємстві «Родючість», Сумському районному об`єднанні Сільхоспхімія" (11.12.221992 року було виділене з Спільного агрохімічного підприємства «Родючість»);

- з 26.06.1993 по 30.05.1995 на посаді тракториста в Бурякрадгоспі «Шевченківський»;

- з 01.03.1996 по 23.08.2003 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Закрите сільськогосподарське акціонерно-пайове товариство ім. Щорса, яке змінило назву на Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство ім. Щорса Сумського району Сумської області, яке в подальшому реорганізоване в Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Щорса Сумського району Сумської області;

- з 24.08.2003 по 31.12.2003 на посаді тракториста в Приватному підприємстві Агрофірма «Світлана»;

- з 01.01.2004 по 29.02.2004 на посаді тракториста в Колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Щорса;

- з 01.03.2004 по 01.11.2005 на посаді тракториста в ТОВ АФ «Агат»;

- з 26.11.2007 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 02.11.2011, з 22.03.2012 по 14.11.2012, з 01.04.2013 по 08.11.2013, з 19.03.2014 по 20.10.2015, з 11.03.2016 по 31.10.2016, з 15.03.2017 по 31.10.2017, з 30.03.2018 по 02.11.2018, з 20.02.2019 по 31.10.2019, з 11.03.2020 по 27.10.2020, з 24.03.2021 по 22.12.2021, з 07.02.2022 по 30.09.2023 на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Гарант».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2023 року про призначення за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ) суму судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек