Справа № 497/2349/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
28 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 497/2349/23
Судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Шляхтицького О.І. на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 по справі № 497/2349/23.
Болградський районний суд Одеської області рішенням від 21.02.2024 позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі задовольнив.
Скасував постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00013699 від 18.09.2023 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8 500,00 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП - закрив.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 28.05.2024 апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишив без задоволення. Рішення Болградського районного суду Одеської області від 21.02.2024 у справі № 497/2349/23 залишив без змін.
Вважаю за необхідне висловити незгоду з прийнятим судом апеляційної інстанції рішенням, у зв`язку з чим, в порядку ст. 34 КАС України, викладаю свою окрему думку.
Спірним у даній справі є питання щодо того, який показник максимально допустимої фактичної маси має застосовуватись для транспортного засобу позивача відповідно до п.п. «б» п. 22.5 ПДР України.
Основні мотиви прийняття такого судового рішення апеляційний судом, зводяться до того, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 транспортний засіб SCANIA R560, державний номерний знак НОМЕР_2 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - транспортний засіб GENERAL TRAILERS BENALU, державний номерний знак НОМЕР_4 є «спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз, встановлений пристрій для опрокидування», власником яких є ОСОБА_1 (а.с.16). При цьому спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз має сертифікат відповідності КТЗ від 25.10.2022 (т. 1 а.с. 21).
Також колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять копію ВМД (т. 1 а.с. 71) відповідно до якою металевий контейнер змінний кузов, окрім іншого, має довжину 9125 мм.
Наведене на переконання колегії суддів свідчить про те, що на транспортний засіб позивача, як для контейнеровоза, поширюється максимально допустиме навантаження 44 т.
Із такою аргументацію колегії суддів неможливо погодитись з огляду на таке.
Відповідно до п.п. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів:
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення).
Аналіз наведених положень свідчить про те, що ключове значення, для визначення максимально допустимої фактичної маси транспортного засобу позивача у 40 т або 44, має факт здійснення позивачем перевезення контейнера (змінного кузова), а не здійснення перевезень напівпричепом (контейнеровозом).
Поняття «контейнер» визначено у Митному кодексі України від 13.03.2012 № 4495-VI.
Пунктом 16 частини 1 статті 4 Митного кодексу України встановлено, що контейнер - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:
а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;
б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;
в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;
г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;
ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати;
д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.
Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.
Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (далі Порядок № 521).
Відповідно до п. п. 1.1 1.5 Порядку № 521 цей порядок визначає механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) категорій M, N, O, L, нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах (далі - обладнання) відповідно до вимог Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - Угода).
На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.
На кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України.
Індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ:
а) новий, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу КТЗ, підлягає першій державній реєстрації в Україні;
б) що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні;
в) конструкцію якого змінено під час переобладнання.
Індивідуальному затвердженню підлягає кожна партія обладнання, яка відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якої не підтверджена сертифікатом типу.
Аналіз наведених положення свідчать про те, що контейнери, які в розумінні Порядку № 521 є обладнанням до колісного транспортного засобу підлягають сертифікації.
Однак, будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити на користь висновку колегії суддів про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять.
Разом з тим, факт того, що спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз має сертифікат відповідності КТЗ від 25.10.2022 (т. 1 а.с. 21) не свідчить про здійснення даним сертифікованим напівпричепом (контейнеровозом) саме контейнерних перевезень.
Також, про здійснення контейнерних перевезень не може свідчити й наявність даних про контейнер зазначених у ВМД, долучених позивачем до матеріалів справи, позаяк декларації не містять відомостей, які ідентифікують контейнер.
З вказаних доказів неможливо встановити, що на момент габаритно-вагового контролю транспортний засіб позивача перевозив саме той контейнер, який зазначений у ВМД.
За наведеного вважаю, що висновки колегії суддів гуртуються на доказах, які не відповідають критеріям належності та достатності, встановлених положеннями статей 7, 76 КАС України.
Враховуючи викладене, у колегії суддів не було юридичних підстав для залишення без змін рішення Болградського районного суду Одеської області від 21.02.2024 у справі № 497/2349/23.
Суддя О.І. Шляхтицький