Справа № 480/5764/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2024 року Суми Справа № 480/5764/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Процесуальні дії суду. Заяви та клопотання.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування довідок про заробітну плату для нарахування пенсії позивачу, виданих філією № 2 ''Єнакієвський металургійний завод'' ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053, а саме при призначенні позивачу пенсії;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату для нарахування пенсії, виданих філією № 2 ''Єнакієвський металургійний завод'' ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053,з 27.07.2021.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу, на виконання рішення суду, було призначено пенсію за віком за Списком № 1, проте при такому призначенні відповідачем протиправно не були враховані довідки про отриману заробітну плату позивача, які видані підприємством на окупованій території, внаслідок чого пенсія виплачується позивачу не у належному розмірі. Крім того, такий перерахунок необхідно здійснити з 27.07.2021 (дата звернення за пенсією). Тому позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням таких довідок, на що отримав відмову. З відмовою не погодився і звернувся до суду.
Судом 06.09.2022 було відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
14.09.2022 до суду надішло клопотання позивача про приєднання документів до матеріалів справи. Суд залучив докази до справи.
19.01.2024 судом було постановлено ухвалу про витребування у відповідача доказів та письмових пояснень. Відповідач виконав вимоги ухвали суду.
Встановлені судом фактичні обставини.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/13646/21 від 25.01.2022 зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача з 26.06.1989 до 22.01.1998 на Єнакіївському державному металургійному заводі та з 03.01.2001 до 10.09.2002 - у СП ТОВ "Метален", а також зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням таких періодів роботи.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем було призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1)з 25.02.2022, що підтверджується рішенням про призначення пенсії, оформленого протоколом.

20.08.2021, як стверджує позивач, йому на тимчасово окупованій території були видані дві довідки про заробітну плату за № 1053 за період його роботи з липня 1989 року до червня 2000 року.

14.07.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання роз`яснень, чому зазначені довідки про заробітну плату не враховані при призначенні пенсії.

25.07.2022 відповідач повідомив позивачу, що листом від 04.07.2022 йому надано роз`яснення, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-який документ, виданий органами або особами на тимчасово окупованій території є недійсним, тому для врахування при обчисленні пенсії таких довідок підстави відсутні.

Як встановлено судом, сторонами не оспорюється ні факт призначення позивачу пенсії, ні його страховий стаж. Врахування документів відбулось при призначенні позивачу пенсії, в тому числі не були враховані довідки про заробітну плату, видані на тимчасово окупованій території. Однак рішення про призначення пенсії, при якому надавалась оцінка вказаним довідкам, позивач не оскаржує, однак зазначає, що перерахунок необхідно здійснити з урахуванням довідок та з 27.07.2021 (дати звернення позивача за призначенням пенсії).

Позивач звертався до відповідача з заявами щодо строку та розміру призначення пенсії. Відповідач у листі зазначив, що оскільки у рішенні суду не зазначено, яку саме із заяв про призначення пенсії необхідно повторно розглянути (подавались 27.07.2021, 30.09.2021 та 04.11.2021), а тому пенсія за віком за Списком № 1 призначена з дати набрання рішенням законної сили. Зобов`язань до відповідача про призначення пенсії з 27.07.2021 та врахування довідок надано не було.

Суд звертає увагу, що в рішенні суду у справі № 480/13646/21 щодо вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію з дати звернення, суд вказав, що вказані обставини є дискреційними повноваженнями суду, а тому вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав повторно розглянути заяву. Дата заяви вказана не була. Тому, на переконання суду, позивач правомірно звернувся з вказаним питанням саме в межах позовного провадження, яке розглядається у даній справі, а не в порядку, який визначає вирішення питань, які пов`язаних з виконанням вказаного вище рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач звернувся до відповідача із заявою саме про надання роз`яснень чи були враховані довідки про з/п при призначенні пенсії. Відповідач роз`яснив що їх не враховано.

Тому суд надає правову оцінку діям відповідача, які стосуються спірних довідок та строку, з якого призначена пенсія.

Висновки суду та їх мотиви.

1. Щодо спірних довідок (справок).

Відповідно до п.2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постнаовою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Суд одразу звертає увагу на те, що позивач, по-перше, у відповідності до вимог постанови КМУ № 919 від 05.07.2006, міг отримати довідки про заробітну плату в органі соціального захисту. Проте, такі довідки позивачем не надавались, а дії щодо їх неврахування не оскаржувались. По-друге, архівні довідки, копії або витяги, необхідні для соціального захисту громадян можливо отримати в системі "Дія". По-третє, довідку про заробітну можна отримати в управлінні праці та соціального захисту населення районної держадміністрації, а також в структурних підрозділах з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських та районних рад. По-четверте, у випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявнимв архівних фондах.

Отже, позивач не позбавлений права звернутись до відповідного органу, зібрати документи в рамках чинного законодавства України і звернутися до відповідача для вирішення спірного питання.

Крім того, на дані правовідносини поширюється Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до норми п.6 ч.1 ст.1-1 Закону про забезпечення прав громадян на окупованій території окупаційна адміністрація РФ - сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Приписом ст. 9 Закону про забезпечення прав громадян на окупованій території передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно положення абз. 2 ч.2 ст.13 Закону про забезпечення прав громадян на окупованій території здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Таким чином, документи видані окупаційною адміністрацією РФ (довідки (справки) про з/п), до якої входять і керівники підприємств - є недійсними та не створюють наслідків, що є цілком логічним. У разі здійснення юридичною особою господарської діяльності на окупованій території і зміни її податкової адреси на територію підконтрольну Україні, колишні працівники мають право взяти у цієї особи правомочну довідку про з/п для обчислення пенсії.

Крім того, позивачем не зазначено правових норм, які передбачають обов`язок відповідача враховувати довідки видані керівником підприємства з печаткою "днр", який підпадає під поняття окупаційної адміністрації.

В той же час, позивач зазначає, що до зазначених довідок слід застосовувати "Намібійські винятки".

За змістом ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

По-перше, суд звертає увагу позивача, що ситуація, яка відбувалась в Намібії та відбувається в Україні, значно відрізняється одна від одної. Зокрема, Намібія вважалася повністю окупованою Південною Африкою та на її території діяли офіційні органи, створені Південною Африкою, тоді як в Україні окупованою є лише частина території України. В Україні функціонують офіційні органи держаної влади, органи міцевого самоврядування, архіви, тощо. Тому позивач не позбавлеий права звертатись до офіційних органів влади для вирішення свого питання.

По-друге, суд не вважає за можливе застосувати названі «намібійські винятки» в контексті оцінки документів про заробітну плату (спірних довідок), виданих підприємством, що знаходиться на окупованій території, як належних доказів, оскільки суд виходить з того, що можливість збору доказів, хоча і обмежена,однак позивач не зазначив і не довів, що він намагався зібрати такі докази на території України за чинним законодавством, однак не зміг. Отже, позивач не довів винятковості такої ситуації, а суд хоча і повинен дивитись ширше на можливості захистити права позивача, однак він не зобов`язаний і не має права, без наявних на те правових підстав, приймати будь-які документи, які надані позивачем, як належний доказ.

Суд, ще раз звертає увагу, що розуміє важливість питання для позивача, проте це все ж не питання зарахуванням стажу, невирішення якого може залишити позивача взагалі без пенсії.

По-третє, суд не приймає до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, які містяться у постановах від 17.07.2019 (справа № 654/1278/17), від 18.03.2020 (справа № 243/6299/17) та від 03.06.2021 (справа № 264/1627/17). У вказаних справах мова не йшла про розмір заробітної плати, яка повинна бути врахована при нарахуванні пенсії, а йшла мова саме про зарахування стажу для призначення пенсії, оскільки були відсутні інші механізми довести такий стаж. В даному випадку стаж визнається, пенсія призначена, а позивач не вчинив дій, що свідчили б про те, що врахування таких довідок є виключним способом, оскільки відсутні інші, а суд повинен враховувати не будь-які документи, а лише ті, які не можуть бути замінені іншими доказами. Доведення таких фактів покладено саме на позивача. Крім того, дій щодо нерозшуку таких фактів саме відповідачем позивач не оскаржує.

Тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, в частині неврахування відповідачем спірних довідок (справок), оскільки дії відповідача щодо неврахування спірних довідок в повній мірі відповідають критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України, а саме на момент їх розгляду, коли позивач не намагався отримати такі довідки у способи, встановлені чинним законодавством України, про які суд зазначив вище.

Тим більш, суд ще раз звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості доведення фактів конкретних сум його заробітку в рамках діючого законодавства, а тому ситуація не є винятковою і не порушує право позивача на соціальний захист, саме з вини відповідача, шляхом неврахування вказаних довідок. Позивач не скористався всіма законними засобами, які передбачені чинним законодавством, проте стверджує про виключність ситуації. Крім того, суд не має права збирати докази і надавати їм оцінку, якщо вони взагалі не оцінювались відповідачем.

2. Щодо дати, з якої повинна бути призначена пенсія.

Як вже зазначалось, в рішенні суду у справі № 480/13646/21 щодо вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію з дати звернення, суд вказав, що зазначені обставини є дискреційними повноваженнями ПФУ, а тому вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав повторно розглянути заяву. Дата заяви вказана не була. Тому позивач правомірно звернувся з вказаним питанням саме в межах позовного провадження, яке розглядається у даній справі, а не в порядку, який визначає вирішення питань, пов`язаних з виконанням рішення.

Позивач звертався до відповідача з заявами щодо строку та розміру призначення пенсії. Відповідач у листі зазначив, що оскільки у рішенні суду не зазначено, яку саме із заяв про призначення пенсії необхідно повторно розглянути (подавались 27.07.2021, 30.09.2021 та 04.11.2021), а тому пенсія за віком за Списком № 1 призначена з дати набрання рішенням законної сили. Зобов`язань відповідача призначити пенсію з 27.07.2021 та врахувати довідки про з/п не було.

В матеріалах справи наявне рішення відповідача від 26.05.2022 за № 56, оформлене протоколом, відповідно до якого, пенсія призначена позивачу за рішенням суду з 25.02.2022 довічно, дата звернення - 27.07.2021 (а.с.20).

Відповідно до норми ч. 1 ст. 45 ЗУ ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' пенсія призначаєтьсяз дня звернення за пенсією.

Пунктом 1.8 розділу І Порядку, затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Таким чином, враховуючи те, що із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 позивач звернувся 27.07.2021, то відповідач повинен був призначити позивачу пенсію саме з 27.07.2021, а не з дати набрання законної сили рішенням суду у справі № 480/13646/21.

Отже, рішення відповідача від 26.05.2022 за № 56, а саме в частині дати призначення позивачу пенсії з 25.02.2022 за його заявою від 27.07.2021, не відповідає критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України.

Тому, з урахуванням норми ч.2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, з виходом за їх межі, у спосіб, який визначений у резолютивній частині рішення, який є більш ефективним для захисту прав позивача, ніж зазначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, а саме шляхом скасування рішення, в частині дати призначення пенсії, зобов`язання призначити пенсію з 27.07.2021, а також нарахувати та виплатити пенсію за період з 27.07.2021 до 25.05.2022.

В частині здійснення перерахунку пенсії з 27.07.2021 саме з урахуванням спірних довідок (справок), то суд відмовляє, з мотивів, які детально були викладені вище.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, проте спір стосується пенсії позивача та виник в зв`язку з неправомірними діями відповідача, то витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн, відповідно до норми ч.8 ст. 139 КАС України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.05.2022 за № 56, оформлене протоколом, в частині дати призначення ОСОБА_1 пенсії з 25.02.2022.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) призначити з 27.07.2021 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та здійснити її перерахунок та виплату з вказаної дати, з урахуванням виплачених сум.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ), за рахунок бюджетних асигнувань, 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано суддею 30.05.2024.

Суддя А.І. Сидорук