Справа № 756/4692/24
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29.05.2024 Справа № 756/4692/24
Номер справи 756/4692/24
Номер провадження 2-а/756/76/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Крикун І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову ЕНА № 1766594 від 28 березня 2024 року та закрити провадження по справі; у випадку відмови в задоволенні вимоги про скасування постанови, змінити захід стягнення в порядку, передбаченому ст. 22 КУпАП, звільнити позивача від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням; повернути сплачений судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 28 березня 2024 року поліцейським 2 взводу 1 роти батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капітаном Айгечевим Д.О. винесено постанову серії ЕНА № 1766594 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Підставою для прийняття постанови стали наступні обставини зазначені в постанові: 28 березня 2024 року о 14:14 год. с. Нова Романівка, дорога АД Київ Чоп 217 км, водій керував ТЗ на ад Київ Чоп 217 км 100 м о 14:05 перевищив швидкість руху більше як на 50 км год а саме в зоні дії дорожнього знаку 3.29 обмеження максимально швидкості 70 км. год. рухався зі швидкістю 140 км год. Швидкість вимірювалась Трукам ТС 0010690 фото моторола 475913, 475571, чим порушив п. 12. 9 ПДР України. Із вказаною постановою позивач не згодний з наступних підстав.

Вказує, що відповідачем не проведено розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, як наслідок відповідачем не було досліджено та оцінено докази перед винесенням оскаржуваної постанови, які б могли підтверджувати або спростовувати вину позивача. Не зважаючи на це у оскаржуваній постанові зазначається, що швидкість вимірювалась пристроєм Трукам та зафіксована на фото.

Стверджує, що відповідачем порушено вимоги ст. 276, 279, 280, 283 КУпАП шляхом винесення оскаржуваної постанови без проведення розгляду справи, дослідження та оцінки доказів на предмет наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Додатково вказує, що оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення або відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Таким чином відповідачем допущено грубі порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, не надано можливості скористатися своїми правами на етапі розгляду.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2024 року визначено головуючим суддю Шролик І.С.

Ухвалою суду від 12 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено розгляд здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Розгляд призначено на 10 травня 2024 року.

10 травня 2024 року розгляд справи відкладено до 24 травня 2024 року через відсутність відзиву.

13 травня 2024 року засобами поштового зв`язку надійшов відзив від Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому зазначають, що відповідач не визнає позовні вимоги та заперечує проти позову з наступних підстав.

Вказують, що на відео, долученому до відзиву, зафіксовано факт перевищення позивачем швидкості зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001090 (що отримав сертифікат у встановленому законом порядку), що підтверджується роздруківкою файлу _2Н000_0328_140512.jmf з даного пристрою. Крім того, надано фото, яке підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Після прийнятого рішення інспектор оголосив постанову, роз`яснив порядок та строки оплати і оскарження та вручив другий примірник постанови водію.

На переконання сторони відповідача, з пояснень викладених у позовній заяві вбачається лише одне, це намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності, оскільки наведені доводи взагалі не підтверджуються належними доказами.

Інспектором виконано вимоги, щодо зазначення технічного запису яким здійснювалося фото або відеозапис, передбачених ст. 283 КУпАП, оскільки зазначені і інші пристрої якими здійснювалася фіксація подій, а саме портативний відео реєстратор Моторола 475913 та 475571.

Також зазначають, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова, в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скорченому провадженні.

До відзиву долучений диск відеозаписом з лазерного вимірювача швидкості та відеозаписом з портативного відео реєстратора. Покликаючись на вказаний відеозапис відповідач вказує на відсутність порушень інспектором процедури розгляду справи і спростовують твердження позивача про допущені порушення.

З огляду на наведене відповідач стверджує, що діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотримання та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 березня 2024 року поліцейським 2 взводу 1 роти батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капітаном Айгечевим Д.О. винесено постанову серії ЕНА № 1766594 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Підставою для прийняття постанови стали наступні обставини зазначені в постанові: 28 березня 2024 року о 14:14 год. с. Нова Романівка, дорога АД Київ Чоп 217 км, водій керував ТЗ на ад Київ Чоп 217 км 100 м о 14:05 перевищив швидкість руху більше як на 50 км год а саме в зоні дії дорожнього знаку 3.29 обмеження максимально швидкості 70 км. год. рухався зі швидкістю 140 км год. Швидкість вимірювалась Трукам ТС 0010690 фото моторола 475913, 475571, чим порушив п. 12. 9 ПДР України. Із вказаною постановою позивач не згодний з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості транспортного засобу Трукам ТС 0010690, що підтверджується роздруківкою файлу _2Н000_0328_140512.jmf та відеозаписом з даного пристрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 12.9 б Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно ПДР України дорожній знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості". Забороняється рух зі швидкістю, що перевищує зазначену на знаку. Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Частина 4 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення обмеження швидкості руху, встановлено інспектором поліції за допомогою відповідного технічного засобу Трукам ТС 0010690.

В матеріалах справи наявна роздруківка з лазерного вимірювача швидкості руху Трукам ТС 0010690 разом з відеозаписом, які підтверджують рух автомобіля «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , на швидкості 140 км/год в межах дії дорожнього знаку 3.29, що є порушенням п.12.9 (б) ПДР України та тягне за собою відповідальність передбачену ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, спростовується твердження позивача, щодо відсутності доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Лазерний вимірювач швидкості транспортний засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001090 пройшов повірку в установленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29414, яке чинне до 13 листопада 2024 року.

У оскаржуваній постанові зазначено, що швидкість вимірювалась приладом ТС 001090, фото. Також зазначені і інші пристрої якими здійснювалася відеофіксація подій, а саме портативний відео реєстратор Моторола 475913 та 475571.

Отже інспектором виконані вимоги щодо зазначення технічного засобу яким здійснювався фото або відеозапис, передбачених ст. 283 КУпАП. Тому доводи позивача в цій частині є недоведеними та необґрунтованими.

З приводу покликання позивача щодо ненадання йому можливості реалізувати права закріплені ст. 268 КУпАП, не ознайомлено з правами особи, не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, а також винесення оскаржуваної постанови без проведення розгляду справи, дослідження та оцінки доказів на предмет наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчинення та наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вказує наступне.

Графа 8 оскаржуваної постанови спростовує твердження позивача в часині не ознайомлення з правами, оскільки ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що права ст. 268 КУпАП та строк оскарження ст. 289 КУпАП йому роз`яснено, а на долученому відеозаписі зафіксовано, що позивач на місці винесення постанови не заявляв жодного клопотання, окрім як застосування положень ст. 22 КУпАП, які в даному випадку застосуванню не підлягають.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», а саме пункту 2.3, яким встановив, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчиненя правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, та доведеність факту порушення ОСОБА_1 Правил Дорожнього Руху України за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Клопотання позивача в позовній заяві про застосування положень ст.22 КУпАП не підлягає задоволенню. Порушення, яке вчинив ОСОБА_1 не є малозначним. Значне перевищення швидкісного режиму при обмежені швидкості руху 70 км/год, рухався зі швидкістю 140 км/год що є небезпечним, як для водія так й інших учасників руху.

Посилання, ОСОБА_1 що він є волонтером та виконував завдання військової частини, через що поспішав, викликає велику повагу та вдячність суспільства, проте не звільняє від обов`язку дотримуватися ПДР, заради збереження власного життя та життя інших учасників дорожнього руху.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 травня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик