Справа № 461/1821/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 461/1821/24 пров. № А/857/11697/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2024 року, ухвалене головуючим суддею Юрківим О.Р. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції України, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1516465 від 24.02.2024.

Обґрунтовує позов відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, його вина у вчиненні правопорушень не підтверджена наявними у справі доказами, а постанова не відповідає фактичним обставинам справи.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт покликається на те, що до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би підтверджував порушення ним Правил дорожнього руху. Звертає увагу, що в графі 7 оскаржуваної постанови, всупереч ст. 283 КУпАП, відсутні будь-які відомості. Вважає, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів, не може бути беззаперечним доказом вини особи. Наголошує, що Правил дорожнього руху 24.02.2024 не порушував, рух транспортного засобу, яким він керував, здійснювався виключно за такими правилами.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про його дату, час та місце.

Суд ухвалив провести апеляційний розгляд у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постанововю поліцейського 2 взводу 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕНА №1516465 від 24.02.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Згідно цієї постанови 24.02.2024 року о 22 год. 37 хв. у м. Львові на вул. Житомирській, 2 позивач керував транспортним засобом Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_1 , з задніми червоними показниками поворотів, що не відповідають вимогам п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.4.3 ПДР, тобто керування транспортним засобом, що має несправні зовнішні світлові прилади, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена, переобладнання з порушенням правил, норм та стандартів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП є правомірною та винесеною відповідно до норм чинного законодавства, а позивачем на підтвердження підстав позову не надано суду жодних доказів.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками і вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 19.1 Правил дорожнього руху до зовнішніх світлових приладів належать фари ближнього (дальнього) світла.

Пункт 31 Правил дорожнього руху передбачає вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Відповідно до п. 31.4.3 забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам щодо зовнішніх світлових приладів: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; порушено регулювання фар; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі й лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що диспозиція статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, зокрема, зовнішніх світлових приладів, до яких належать фари ближнього (дальнього) світла.

Отже, показники повороту згідно ПДР не відносяться до зовнішніх світлових приладів.

З оскаржуваною постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом з задніми червоними показниками поворотів, що не відповідають вимогам п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, тобто керував транспортним засобом, що має несправні зовнішні прилади.

Отже, таке порушення як керування транспортним засобом з червоними показниками поворотів, що не відповідають вимогам ДСТУ, не може бути кваліфіковане за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідачем виявлене правопорушення було неправильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

З огляду на результат апеляційного розгляду. документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн. та апеляційної скарги у розмірі 908,40 грн., відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України слід відшкодувати позивачеві шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2024 року у справі №461/1821/24 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління патрульної поліції у Львівській області серії ЕНА №1516465 від 24.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 29 травня 2024 року