Справа № 607/5013/24
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2024 Справа №607/5013/24

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Тинкалюк Є.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Югов С.А., звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1534680 від 27 лютого 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що згідно постанови, складеної поліцейським відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.1 ст.132-1 КУпАП за те, що 27.02.2024 в 12.10 год. на автодорозі М-30, Стрий-Ізварине, 100 км., 800 м., він керував трактором колісним JOHN DEERE 9R590, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перевищенням габариту по ширині, без відповідного дозволу поліції, чим порушив вимоги п.22.5 правил дорожнього руху. Також за змістом постанови вказано про порушення правил перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів. При цьому, не зазначено ідентифікуючі ознаки цього нормативного акту (номер, дата) та, зокрема, його норму, яку порушено водієм.

Зазначив, що згідно з положеннями п.1.10 Правил дорожнього руху, трактор є сільськогосподарською технікою. Отже, рух (переміщення) трактора повинен відповідати вимогам п.22.7 Правил дорожнього руху, однак ОСОБА_1 інкримінується порушення п.22.5 Правил дорожнього руху, яким встановлені вимоги до транспортних засобів, відмінних від сільськогосподарської техніки.

Відповідно до п. З Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 31.05.2022 № 2296-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу», рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб?єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення. Отже, рух сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст за габаритами таких транспортних засобів ширина якої перевищує 2,6 м., повинний здійснюватися відповідно до пункту 22.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та п. 3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 31.05.2022 № 2296-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу». При цьому, правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, не поширюються на великогабаритну сільськогосподарську техніку.

Додатково вказав, що оскаржувана постанова не містить інформації про технічний засіб, яким проведено відеофіксацію правопорушення. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

15.03.2024 надійшов відзив від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому відповідач вказує, що позов ГУНП в Тернопільській області не визнає. Зазначає, що факт здійсненого ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відеозаписом із нагрудного відео реєстратора, де зафіксовано проведення замірів габаритів (відеозапис із назвою 13627_0006А з 00 хв. 14 сек. по 02 хв. 21 сек.) і пояснення, того, що вони є перевищеними, а також зафіксовано відсутність у позивача ОСОБА_2 погоджения з органами Національної поліції України, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР України, а також вимоги постанови КМУ № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18.01.2001. Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову через його безпідставність.

27.05.2024 адвокат Югов С.А. через підсистему «Електронний суд» надіслав суду додаткові пояснення у справі, згідно якого зазначив, що в матеріалах справи відсутній документ про проведення габаритно-вагового контролю уповноваженими на це особами. Без встановлення у визначений законом спосіб факту перевищення габаритних розмірів трактора подальше звинувачення водія ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.22.5 Правил дорожнього руху в частині руху без відповідного дозволу поліції, є безпідставним. Крім того, не зрозуміло, про яке відповідне погодження йдеться у відео, де працівник поліції пояснює водію, що необхідно мати дослівно "..відповідне погодження". Крім цього, долучені до матеріалів справи відео докази (відео файл) не є належними та допустимими доказами, адже посилання на нього в оскаржуваній постанові відсутнє. Ба більше, з даних відео матеріалів не вбачається руху трактора під керуванням ОСОБА_3 Фіксація події розпочата працівником поліції о 11.36 год. 27.02.2024, коли трактор стоїть на узбіччі автодороги. В оскаржуваній постанові зазначено, що правопорушення скоєно ОСОБА_3 27.02.2024 о 11.34 год., що не узгоджується із вищевказаними відео матеріалами та є порушенням вимог ст.283 КУпАП.

У судове засідання позивач не з`явився, однак адвокат подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині відзиву зазначено розгляд справи проводити без участі представника ГУНП в Тернопільській області у зв`язку з зайнятістю по службі.

Суд, за результатами розгляду справи, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення та доходить наступного висновку.

Встановлено, що 27.02.2024 року була винесена постанова серії ЕНА №1534680 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132-1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 27.02.2024 року о 12 год. 10 хв., с. Шибалин, траса М-30 Стрий-Ізварине 100 км 800 км, водій ОСОБА_1 керував великогабаритним трактором колісним марки John Deere 9 R590 д.н.з. НОМЕР_1 ширина габариту якого становить 4.40 м., без відповідного дозволу поліції України, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР - Порушення правил перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів.

Встановлено, що положення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. За порушення правил дорожнього руху у даній нормі не йдеться.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, згідно з вимогами п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку). За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів автомобілів певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не проводився габаритно-ваговий контроль у відповідності до вимог Порядку №879, та документ про такий контроль в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідачем не надано ні суду, ні до оскаржуваної постанови документів, на підставі яких працівники поліції дійшли висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до вимог примітки статті 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

З аналізу вищенаведених вимог закону встановлено, що відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП встановлена саме за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, наприклад, відсутність дозволу тощо.

Згідно з положеннями п.1.10 Правил дорожнього руху, трактор є сільськогосподарською технікою. Отже, рух (переміщення) трактора повинен відповідати вимогам п.22.7 Правил дорожнього руху, однак ОСОБА_1 інкримінується порушення п.22.5 Правил дорожнього руху, яким встановлені вимоги до транспортних засобів, відмінних від сільськогосподарської техніки.

Щодо посилання в оскаржуваній постанові на відсутність в ОСОБА_1 спеціального дозволу під час керування транспортним засобом, то є не зрозумілим про який спеціальний дозвіл йдеться, якщо припустити, що мова йде про спеціальний дозвіл від Національної поліції, який передбачений Правилами проїзду №30, то така вимога про його (дозвіл) наявність у ОСОБА_1 є безпідставною, оскільки такі вимоги встановлені підзаконним нормативним актом Кабінету Міністрів України, який суперечить вимогам п.3 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) Закону №2296 Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу в тій його частині, яка є чинною з 17.06.2022 і передбачає, що рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

Виходячи з вказаного, якщо Законом №2296 дозволено рух сільськогосподарської техніки без обмеження за габаритами, то, відповідно, і наявність дозволу поліції на її рух не потрібний, інакше втрачається зміст даної норми Закону №2296.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.1 ст.132-1 КУпАП не обґрунтовано належними доказами та вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В силу вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Зі змісту оскаржуваної постанови, зокрема з пункту 7 «До постанови додаються» вбачається, що у ній відсутні будь-які посилання на технічний засіб, на який здійснювалось фіксування інкримінованого позивачу правопорушення.

При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував на імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зокрема, у постанові від 05 березня 2020 року у справі № 607/7987/17 Верховний Суд вказує, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, в силу зазначених вище положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України відеозапис з камери поліцейського є не належним доказом у даній справі, а тому суд не враховує вказаний доказ під час розгляду справи.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №1534680 від 27.02.2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії ЕНА №1534680 від 27.02.2024 23.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП належним чином не виконані, оскільки не з`ясовано всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та не надано суду допустимих доказів на підтвердження обставин викладених в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

З огляду на вище викладене та зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а суб`єкт владних повноважень належними, допустимими та достатніми доказами не довів протилежного, хоча обов`язок доказування покладається саме на нього, оцінюючи в сукупності наявні докази, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1534680 від 27.02.2024 слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1534680 від 27.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль; .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк