Справа № 140/5748/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5748/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Аршулік С.Р.,

представника заявника ГУ ДПС у Волинській області Мельничука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Азарту» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, заявник) звернулося з заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Азарту» (далі ТОВ «Імперія Азарту», товариство, відповідач) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна.

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 23.05.2024 №1927-п та направлень №2815/03-20-24-08, №2816/03-20-24-08, №2817/03-20-24-08, №2818/03-20-24¬08, №2819/03-20-24-08 від 23.05.2024 на проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Імперія Азарту» з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору при виплаті доходів на користь платників податків-фізичних осіб за період з 28.01.2020 по 30.09.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.01.2020 по 30.09.2023, у порядку контролю за правильністю висновків акта документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту» від 14.03.2024 №5616/24-08/43473708, працівниками відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Волинській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також працівниками відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області В. Блащак, З. Сидорською та М. Гембарою було здійснено виїзд для проведення документальної позапланової перевірки за адресою: Волинська обл, м. Луцьк, вул. Словацького, буд. 2, в якому здійснює діяльність ТОВ «Імперія Азарту» ().

Даний наказ винесений ГУ ДПС у Волинській області на виконання наказу ДПС України від 16.05.2024 №364 про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Імперія Азарту» у зв`язку з виявленням невідповідності висновків акта документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту» від 14.03.2024 №5616/24-08/43473708.

При прибутті 28.05.2024 за адресою відповідача представником товариства директором Чубіною О.С. отримано копію наказу від 23.05.2024 №1927-п і направлень для проведення перевірки та надано пояснення працівникам ДПС в якому повідомлено про недопуск до проведення перевірки.

На думку заявника, вищевказані факти свідчать проте, що в діях платника податків вбачається умисне перешкоджання здійсненню ГУ ДПС у Волинській області контрольно-перевірочних заходів відповідно до передбачених законодавством функцій податкового контролю та за наявності законних на те підстав.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України) адміністративний арешт майна платника податків може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

На підставі вищевикладеного о 16:30 28.05.2024 ГУ ДПС у Волинській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача.

Просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Імперія Азарту».

Ухвалою суду від 29.05.2024 заяву ГУ ДПС у Волинській області до ТОВ «Імперія Азарту» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна було залишено без руху (а.с.18).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з повідомлення (виклику) сторін, з урахуванням параграфу 2 глави 11 розділу ІІ КАС України на 11:00 год. 31.05.2024 (а.с.25).

Відповідач у запереченні (відзиві) від 30.05.2024 просить відмовити у задоволенні заяви ГУ ДПС у Волинській області, вказуючи на те, що ТОВ «Імперія Азарту» не погоджується із законністю наказу контролюючого органу від 23.05.2024 №1927-п та оскаржує його в судовому порядку. Зокрема, ухвалою суду від 30.05.2024 забезпечено позов у справі №140/5720/24 та зупинено дію наказу ГУ ДПС у Волинській області від 23.05.2024 №1927-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту» до набрання судовим рішенням у справі №140/5720/24 законної сили. Вважає, що по суті контролюючий орган проводить повторну перевірку товариства, однак відсутні об`єктивні підстави для встановлення неповноти висновків попередньої планової перевірки відповідно до пп. 78.1.12 ст. 78 ПК України. Окрім того, зазначає, що заява у даній справі підписана неуповноваженим представником ГУДПС у Волинській області, у зв`язку із чим вважає, що таку заяву необхідно залишити без розгляду.

У судовому засіданні представник заявника Мельничук М.В. підтримав вимоги заяви та просив підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Імперія Азарту».

Представник відповідача у відзиві від 30.05.2024 просить розглянути заяву без участі ТОВ «Імперія Азарту» у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представника ГУ ДПС у Волинській області, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши докази, надані суб`єктом владних повноважень на підтримку заяви, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Імперія Азарту» зареєстровано як юридична особа 28.01.2020, . Керівником юридичної особи є ОСОБА_3 . Основним видом діяльності товариства є 92.00 «Організування азартних ігор».

На підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України та наказу Державної податкової служби України від 16.05.2024 №365 ГУ ДПС у Волинській області винесено наказ від 23.05.2023 №1927-п «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Імперія Азарту»» з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору при виплаті доходів на користь платників податків-фізичних осіб за період з 28.01.2020 по 30.09.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.01.2020 по 30.09.2023, у порядку контролю за правильністю висновків акта документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту» від 14.03.2024 №5616/24-08/43473708, з 28.05.2024 тривалістю 5 робочих днів (а.с.7).

На виконання вищевказаного наказу видано направлення на перевірку від 23.05.2024 №2815/03-20-24-08, №2816/03-20-24-08, №2817/03-20-24-08, №2818/03-20-24¬08, №2819/03-20-24-08 (а.с. 9-13), які були вручені представнику платника податків ОСОБА_3 разом з копією наказу від 23.05.2023 №1927-п (а.с.6 (зворот)).

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області 28.05.2024 складений акт №2382/03-20-24-08 про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту», з якого вбачається, що посадовими особами товариства відмовлено у допуску до проведення перевірки. При цьому, в акті директор товариства ОСОБА_3 письмово власноручно зазначила, що не вбачає правових підстав для проведення повторної перевірки та ненадання документів, які б давали підстави для її проведення (а.с.6)

Виконуючим обов`язки начальника ГУ ДПС у Волинській області 28.05.2024 о 16 год. 30 хв. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Імперія Азарту» (код за ) за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Словацького , 2, з таких підстав: відмова від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючих органів (а.с. 4).

ТОВ «Імперія азарту» 30.05.2024 звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області від 23.05.2023 №1927-п «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Імперія Азарту».

З метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ГУ ДПС у Волинській області звернулось до суду із відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частина 7 цієї статті визначає, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені в статті 94 ПК України.

Згідно з положеннями пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявності хоча б однієї з визначених статтею 94 ПК України обставин, зокрема, у випадку, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з пунктом 94.6 статті 96 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Законність вимоги щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України пов`язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

З матеріалів справи вбачається, у рішенні про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 28.05.2024, в якості підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Імерія Азарту» вказано: відмова від проведення та відмова від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної або фактичної перевірки.

Платник податків не заперечує факт відмови в допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, вважаючи, що у посадових осіб податкового органу не було правових підстав для проведення повторної документальної виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту».

Суд зазначає, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі такого наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що наказ «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Імперія Азарту» від 23.05.2-24 №1927-п винесений на підставі п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України та наказу ДПС України від 16.05.2024 №365.

У свою чергу, наказ ДПС України №364 від 16.05.2024 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Імперія Азарту» винесений на виконання доручення в. о. Голови ОСОБА_4 від 08.05.2024 № 70-д(24) до доповідної записки Департаменту оподаткування фізичних осіб від 08.05.2024 № 2844/99-00-24-04-03-13, у зв`язку з виявленням невідповідності висновків акта документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту» () від 14.03.2024 №5616/24- 08/43473708) з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору при виплаті доходів на користь платників податків фізичних осіб за період з 28.01.2020 по 30.09.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.01.2020 по 30.09.2023 вимогам законодавства та з неповним з`ясуванням під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку за результатами, а також здійсненням дисциплінарного провадження стосовно посадової особи Головного управління ДПС у Волинській області, яка здійснювала таку перевірку (наказ Головного управління ДПС у Волинській області від 13.05.2024 № 28-дп «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_5 »), на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно з наказом ДПС України №364 від 16.05.2024 наказано провести документальну позапланову перевірку ТОВ «Імперія Азарту» () з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору при виплаті доходів на користь платників податків фізичних осіб за період з 28.01.2020 по 30.09.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.01.2020 по 30.09.2023 вимогам законодавства у порядку контролю за правильністю висновку акта документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту» () від 14.03.2024 №5616/24-08/43473708 (а.с.8).

За змістом пункту 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При цьому, твердження представника товариства про невідповідність наказу ГУ ДПС у Волинській області №1927-п від 23.05.2024 положенням ПК України є необгрунтованими, так як вказаний наказ містить усі реквізити, передбачені нормами чинного законодавства (зокрема, у ньому зазначені дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (назва та код ЄДРПОУ юридичної особи, яка перевіряється), мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися).

Наказ про проведення перевірки містить підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплений печаткою контролюючого органу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Аналіз наведених положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку про те, що платник податків може відмовити в допуску до перевірки з підстав непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків наказу та направлень на проведення перевірки, службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на перевірку, або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що наказ на проведення перевірки №1927-п від 23.05.2024 та направлення на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Імперія Азарту» від 23.05.2024 №2815/03-20-24-08, №2816/03-20-24-08, №2817/03-20-24-08, №2818/03-20-24-08, №2819/03-20-24-08 були надані директору товариства ОСОБА_3 .

Судом не встановлено, що вищезазначені документи, які були пред`явлені представнику відповідача директору ТОВ «Імперія Азарту» Чубіній О.С., як підстави для проведення перевірки мали зауваження з її боку щодо їх оформлення з порушенням вимог закону.

З пояснень представника товариства слідує, що вона була не згідна з правовими підставами для проведення перевірки у зв`язку із чим недопустила посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки. Водночас у разі створення платником податків перешкод у реалізації податковим органом своєї компетенції (права на проведення перевірки за наявності законних підстав) безпосередньо ПК України встановлює право на вжиття способу забезпечення виконання платником податків його обов`язків - застосування адміністративного арешту майна. Відповідно, можливість вжиття цього способу не може ставитися в пряму залежність від оцінки самим платником податків законності підстав для проведення податкової перевірки,

За таких обставин, суд вважає, що платник податків безпідставно не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, а тому відповідно до пункту 94.6 статті 96 ПК України у керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу виникли обґрунтовані підстави для прийняття рішення про застосування арешту майна платника податків.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що контролюючим органом доведено наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Імперія Азарту» застосованого на підставі рішення в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області від 28.05.2024, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку доводам та аргументам відповідача суд зобов`язаний взяти до уваги правову позицію Верховного Суду.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.02. 2023 у справі №640/17091/21 вказав, що у разі створення платником податків перешкод у реалізації податковим органом своєї компетенції (права на проведення перевірки за наявності законних підстав) безпосередньо Податковий кодекс України встановлює право на вжиття способу забезпечення виконання платником податків його обов`язків - застосування адміністративного арешту майна. Відповідно, можливість вжиття цього способу не може ставитися в пряму залежність від оцінки самим платником податків законності підстав для проведення податкової перевірки, відмова у допуску до проведення якої або відмова від проведення якої з боку цього платника податків і передбачені як одна із підстав для застосування адміністративного арешту майна. Це призводить до неможливості розгляду заяви податкового органу в судовому порядку за процедурою, передбаченою статтею 283 КАС України.

Оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених частиною першою статті 283 КАС України. У таких справах адміністративний суд фактично є незалежним суб`єктом, який здійснює перевірку об`єктивності прийнятого контролюючим органом рішення, та одночасно, виконує завдання захисту прав платників податків від потенційно можливих зловживань з боку суб`єктів владних повноважень.

На виконання вимог частини другої статті 356 КАС України Верховним Судом у вищевказаній постанові сформульовано такий правовий висновок:

«За змістом статті 283 КАС України після відкриття провадження у справі за відповідною заявою суд може або її задовольнити, або відмовити у її задоволенні. Наявність спору про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою частиною першою статті 283 КАС України. При цьому у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як «спір про право».

Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення. Оскарження платником податків наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, однак, не є спором про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним».

З огляду на вищевказане правове регулювання та обставини справи, судом відхиляються твердження відповідача у даній справі стосовно відсутності підстав для допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

На думку суду, наявність у провадженні Волинського окружного адміністративного суду справи №140/5720/24, у якій ТОВ «Імперія Азарту» оскаржує правомірність винесення ГУ ДПС у Волинській області наказу від 23.05.2024 №1927-п, та наявність ухвали про забезпечення позову від 30.05.2024, якою зупинено дію вказаного наказу, не впливає на розгляд заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна з підстав недопуску до проведення перевірки посадових осіб контролюючих органів.

Суд звертає увагу відповідача на те, що якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано судом незаконним та скасовано, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про припинення умовного адміністративного арешту майна.

Також суд вважає безпідставними також доводи представника ТОВ «Імперія Азарту» відносно того, що заява підписана неуповноваженим представником контролюючого органу з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС сторона третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Судом встановлено, що заяву від імені Головного управління ДПС у Волинській області підписано представником ГУ ДПС у Волинській області Яною Дмитрук.

На підтвердження повноважень представника на підписання позову додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно з яким ОСОБА_6 має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, діє виключно в судах без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у Волинській області, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відкликання апеляційних, касаційних скарг.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (Закон № 755-IV) Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону №755-IV ).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Проаналізувавши наведені положення, суд дійшов висновку, що наявність або відсутність відповідного запису у вказаному реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням наявності або відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Таким чином, повноваження представника ОСОБА_7 , зокрема, щодо підписання позовної заяви, відображені у доданому до позовної заяви витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

При цьому, суд звертає увагу, що позиція Верховного Суду, викладена в ухвалах від 21.12.2021 у справі № 320/7683/20, від 23.12.2021 у справі № 480/507/21, від 28.12.2021 у справі № 280/797/20, від 02.03.2023 у справі № 380/2518/22, від 06.03.2023 у справі № 640/15331/21, від 08.05.2023 у справі № 520/5268/22 на яку посилається представник ТОВ «Імперія Азарту» не є висновком, який відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом, оскільки при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин підлягають врахуванню висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду (а не в ухвалах).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи Белле проти Франції, Ільхан проти Туреччини, Пономарьов проти України, Щокін проти України тощо).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява підписана належним представником ГУ ДПС у Волинській області, відтак доводи представника товариства є безпідставними та необгрунтованими.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини 8 статті 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Відтак сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Азарту» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна задовольнити повністю.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Азарту» (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Словацького, 2, ) на підставі рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 28.05.2024.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджає його виконанню.

Повне судове рішення складено 31 травня 2024 року о 15:10 год.

Суддя Т.М. Димарчук