Справа № 191/1122/24
Суддя: Прижигалінська Т. В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1122/24
Провадження № 2-а/191/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прижигалінської Т.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.,

розглянувши без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Казьмірова Василя Васильовича серії БАД №276080 від 09 березня 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що 09 березня 2024 року о 13-25 годин він керуючи автомобілем ВАЗ 21703, номерний знак НОМЕР_1 , у м.Синельникове на вул. Тітова, наче б то здійснив стоянку автомобіля у місці, що робить неможливим рух іншого транспортного засобу, чим порушив правила дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення. Вважає зазначену постанову незаконною з наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають: функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, з також працюючими а автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляд: за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом залучення речей і документів, а також іншими документами.

В підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення інспектором до постанови не додано жодного доказу, якими могли бути показання свідків, відео фіксація правопорушення чи будь-які інші докази. Насправді ніякої стоянки свого автомобіля він не здійснював, а мав намір здійснити маневр повороту ліворуч з метою розвернутися, однак позаду їдучі інспектора поліції стали позаду і перегородили йому можливість закінчити маневр, На його прохання надати йому можливість розвернутися не реагували і склали стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення. Отже, жодних порушень правил дорожнього руху він не скоював, а винесена щодо нього постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Просить визнати протиправною і скасувати постанову інспектора ВРПП Синельниківського РУП ГУНП з Дніпропетровській області Казьмірова Василя Васильовича серії БАД №з276080 від 09 березня 2024 року про притягнення його ;до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляд штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.; стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, , на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 605, 60 грн. .

21.05.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2024 серії БАД № 276080, якою зафіксовано порушення позивача, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства. Як вбачається з постанови серії БАД №276080, Інспектором ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 зафіксовано, що 09.03.2024 о 13 год. 25 хв. у м. Синельниково на вул. Титова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21703, р.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобіля у місці, що робить неможливим рух іншого транспортного засобу, чим порушив п. 15.9 ПДР України «Порушення заборони зупинки на пішохідних переходах» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Згідно п.п. 15.9. ПДР України передбачено, що зупинка забороняється: на залізничних переїздах; на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; у місцях, де транспортний засіб закриває від Інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Згідно частини 1 статті 122 КУпАП передбачено наступне: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, вважає, що у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП. При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в йог вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважає, що постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2024 серії БАД № 276080 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо незаконної зупинки та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є спробою уникнути встановленої законом адміністративної відповідальності, що є неприпустимим.

Також зазначив, що ГУНП не має можливості, в якості доказів надати копію вищезазначеної постанови у відношенні ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що остання була направлена до Синельниківського міськрайонного відділу ДВС Синельниківського району Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса). Крім того, відповідно до п. 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 Діб. Враховуючи вищевикладене надати відеофайл з нагрудної камери поліцейських, які фіксували порушення ПДР гр. ОСОБА_3 09.03.2024 не представляється можливим у зв`язку з закінченням термінів зберігання.

Просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення по справі № 191/1122/24 - відмовити в повному обсязі, розглянути справу за відсутності представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Позивача у судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив справу розглядати без його участі, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що поліцейським ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 09.03.2024 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 276080, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340, 00 гривень.

Відповідно до вищевказаної постанови, водій ОСОБА_1 09.03.2024 о 13 год. 25 хв. у м. Синельникове на вул. Титова, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21703, р.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобіля у місці, що робить неможливим рух іншого транспортного засобу, чим порушив п. 15.9 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

В постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 не згоден з даною постановою, про що свідчить його особистий запис.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач посилається у своїх доводах на те, що він ніякої стоянки свого автомобіля не здійснював, а мав намір здійснити маневр повороту ліворуч з метою розвернутися, однак позаду їдучі інспектора поліції стали позаду і перегородили мені можливість закінчити маневр, на мої прохання надати йому можливість розвернутися не реагували і склали стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що свідками вказаного правопорушення жодні особи не залучалися, фіксування правопорушення за допомогою відеозапису здійснювалося (з письмових пояснень представника відповідача), але надати його копію не має можливості у зв`язку з його знищенням.

Дані обставини свідчать про те, що при винесенні спірної постанови інспектор Синельниківського РУП не дослідив жодного належного доказу на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, та й відповідно взагалі не з`ясував обставин, передбачених в ст. 280 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскарження правомірності винесеного суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 09.03.2024 року є предметом судового розгляду в даній справі.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення,Закону України «Про дорожній рух»,Закону України «Про Національну поліцію»,Постанови Кабінету Міністрів України "Про Правила дорожнього руху" від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідачами в даному випадку разом із відзивами на позовну заяву не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджували б порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме зупинки автомобіля у місці, що робить неможливим рух іншого транспортного засобу (фото, відеозапис тощо).

Доводи представника відповідача у відзиві щодо закінчення терміну зберігання відео файлу з нагрудної камери поліцейського не є поважною причиною для ненадання суду інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1ст. 71 КАС України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2ст. 71 КАС України,покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,відповідно до якого,зокрема,людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.286КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, при подачі до суду позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., який підлягає стягненню на користь позивача.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 605, 60 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5,9,76,77,241-246, 279, 293, 295 КАС України, ч. 1 ст. 122, п.1 ч.1ст.247 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Казьмірова В.В. серія БАД № 276080 від 09.03.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 коп., за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , судовий збір в розмір 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. В. Прижигалінська