Справа № 520/35225/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 р. № 520/35225/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності II групи відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 01 від 24.08.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (65100, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 25.12.2009, РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи з 14.10.1996 року, зарахувати період навчання з 01.09.1994 по 26.06.1996 року, призначити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 01 від 24.08.2023 року відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного загального страхового стажу. Зокрема, відповідачем протиправно не зараховано до загального страхового стажу позивачки періоди роботи, які зафіксовані у трудовій книжці НОМЕР_3 від 14.10.1996 та періоду навчання з 01.09.1994 по 26.06.1996, оскільки написання по батькові позивачки (російською мовою ОСОБА_2 ) не відповідає такому написанню у паспортних даних позивачки (російською мовою ОСОБА_3 ). Позивачка вважає прийнятне рішення № 01 від 24.08.2023 року необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник відповідача своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, заяви про визнання позову або будь-якої іншої до суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст.175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (інвалід ІІ групи згідно довідки до акту МСЕК серії 12 ААГ № 500424) звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності ІІ групи на підставі ст. 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1, заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення їй пенсії за інвалідністю, а також доданих до заяви документів, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 01 від 24.08.2023 року, яким відмовлено заявниці у призначенні пенсії по інвалідності.

Підставою відмови в рішенні зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 14.10.1996, оскільки на титульній сторінці по батькові заявниці " ОСОБА_2 " не відповідає " ОСОБА_3 " згідно даних паспорта НОМЕР_2 . Не зараховано період навчання з 01.09.1994 по 26.06.1996 згідно диплома НОМЕР_4 від 26.06.1996, оскільки по батькові заявниці у вищезазначеному документі не відповідає даним паспорта. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка вважає вказану відмову протиправною, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону №1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За ст. 1, п. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст. 32 Закону № 1058, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

У відповідності до ст. 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

Згідно із пунктом 23 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі №235/805/17, від 06.12.2019 у справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі №500/1561/17, від 05.12.2019 у справі №242/2536/16-а.

Підсумовуючи вищезазначене, суд зазначає, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання особою заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії; пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії; основним документом, що підтверджує трудовий (страховий) стаж в період до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є трудова книжка; страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; право особи на одержання пенсії повинно встановлюватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

У спірному рішенні відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 01 від 24.08.2023 року, яким відмовлено заявниці у призначенні пенсії по інвалідності зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 14.10.1996, оскільки на титульній сторінці по батькові заявниці " ОСОБА_2 " не відповідає " ОСОБА_3 " згідно даних паспорта НОМЕР_2 . Не зараховано період навчання з 01.09.1994 по 26.06.1996 згідно диплома НОМЕР_4 від 26.06.1996, оскільки по батькові заявниці у вищезазначеному документі не відповідає даним паспорта.

Тобто, незарахування періодів роботи позивачки відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 14.10.1996 зумовлене саме не відповідністю по батькові позивачки, зазначеного у трудовій книжці ОСОБА_2 та у паспорті ОСОБА_3 ; у дипломі серії НОМЕР_4 зазначено по-батькові ОСОБА_4 (українською мовою, а у паспорті громадянина України НОМЕР_2 по батькові зазначено ОСОБА_5 (українською мовою).

Так, судом встановлено, що у паспорті громадянина України НОМЕР_2 , по батькові позивачки вказано як ОСОБА_3 (російською мовою); у свідоцтві про народження позивачки ІІ НОМЕР_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 , що зафіксовано у свідоцтві про одруження НОМЕР_6 ) по батькові зазначено ОСОБА_3 (російською мовою).

Отже, що запис у паспорті громадянина України НОМЕР_2 (по батькові ОСОБА_3 , який виконано російською мовою) відповідає відомостям свідоцтва про народження позивачки (по батькові ОСОБА_3 , який виконано російською мовою).

Щодо зазначення по батькові позивачки українською мовою ОСОБА_5 , то у паспорті громадянина України НОМЕР_2 , свідоцтві про одруження НОМЕР_6 , довідці № 203 від 22.09.2023, яка видана Державним навчальним закладом Одеський професійний ліцей морського транспорту (де зафіксовано період навчання позивачки у ПТУ -31 м. Одеси з 01.09.1994 по 25.06.1996) по батькові зазначено ОСОБА_5 (українською мовою).

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає, що вищезазначена розбіжність по батькові позивачки не може бути підставою неврахування відповідних періодів її роботи для обрахунку стажу при вирішенні питання про призначення пенсії по інвалідності, оскільки позивачка не може відповідати за правильність оформлення документів і відповідність дотримання вимог законодавства на підприємстві та в навчальному закладі.

Орган Пенсійного фонду приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії за віком не надав належної оцінки документам, поданим заявницею, формально підійшов до вирішення наявного права особи на пенсію, оскільки не здійснив всіх можливих та достатніх дій, в межах прав, наданих пенсійним органам для недопущення порушення прав особи на соціальний захист.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до стажу роботи позивачки періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 14.10.1996 та періоду навчання з 01.09.1994 по 25.06.1996 згідно диплома НОМЕР_4 від 26.06.1996.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 01 від 24.08.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності ІІ групи та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди її роботи в повному обсязі згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 14.10.1996, період навчання з 01.09.1994 по 25.06.1996 згідно диплома ДС 005631 від 26.06.1996.

Щодо вимоги позивачки про призначення пенсії по інвалідності ІІ групи, суд зазначає, що зі змісту розрахунку страхового стажу позивачки, проведеного пенсійним органом при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 № 01 від 24.08.2023 року судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області не проводило розрахунок розміру стажу ОСОБА_1 за відповідними періодами її роботи відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 14.10.1996 та враховуючи період навчання з 01.09.1994 по 25.06.1996 згідно диплома ДС 005631 від 26.06.1996 (за виключенням періоді роботи згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб).

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В зв`язку із тим, що відповідач не проводив розрахунок розміру страхового стажу ОСОБА_1 за відповідними періодами її роботи відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 14.10.1996 та враховуючи період навчання з 01.09.1994 по 25.06.1996 згідно диплома ДС 005631 від 26.06.1996, із врахуванням правових висновків суду по даній справі, та при виконанні таких дій пенсійний орган як суб`єкт владних повноважень має право діяти на власний розсуд, надаючи правову оцінку правомірності зарахування тих чи інших періодів до страхового стажу позивачки, який надає право особі на отримання пенсійних виплат при призначенні пенсії по інвалідності, суд приходить до висновку, що належним способом відновлення порушених прав позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності та додані до неї документи із урахуванням висновків суду у даній справі.

Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірними дій відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності II групи відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то вказана вимога поглинається вимогою про скасування спірного рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 01 від 24.08.2023 року (яке скасовано судом), тому окремому вирішенню не підлягає.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати не підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачка відноситься до осіб з інвалідністю ІІ групи.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 01 від 24.08.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди її роботи в повному обсязі згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 14.10.1996 та період навчання з 01.09.1994 по 25.06.1996 згідно диплома НОМЕР_4 від 26.06.1996.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення їй пенсії по інвалідності та додані до неї документи із урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С.Мороко