Справа № 280/8971/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Справа № 280/8971/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., позивача: ОСОБА_1 , представника позивача: адвоката Стариченка М.П., представника відповідача 1: Коломаренка Д.В., відповідача 2: Салахутдінова С.Р., розглянувши за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ),

т.в.о. заступника командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі відповідач 1, ВЧ НОМЕР_2 НГУ), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді усної догани, накладене т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 на командира відділення інструкторів (інструктор) 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_1 .

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Стариченком М.П., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 25.10.2023 серія АР №1024392.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 НГУ на посаді командира відділення інструкторів (інструктор) 4 патрульного батальйону. 27.09.2023 т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ майором ОСОБА_2 усно накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. Про накладення дисциплінарного стягнення позивача було повідомлено у телефонному режимі без пояснення причин та підстав накладення цього стягнення. Згідно отриманої відповіді на адвокатський запит позивачу повідомлено, що дисциплінарне стягнення накладено за неналежне виконання наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №1351. Позивач вважає, що посадовою особою ВЧ НОМЕР_2 НГУ допущено протиправну поведінку щодо накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, а саме порушення порядку накладення стягнення, визначеного нормами Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV (далі Дисциплінарний статут) та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.04.2020 №347 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України» (далі - Порядок №347). Вказує, що стаття 84 Дисциплінарного статуту не містить імперативної норми щодо обов`язкового проведення службового розслідування перед накладенням дисциплінарного стягнення на військовослужбовця Національної гвардії України у разі порушення ним наказу керівника. Натомість пп.1 п.1 Порядку №347 чітко вказує, що службове розслідування проводиться в разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів. Позивач вважає, що при накладенні дисциплінарних стягнень на військовослужбовців Національної гвардії України керівництво військової частини повинно керуватися не загальним нормативним актом, а спеціальним. Зазначає, що позивач не ознайомлений з наказом командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ № НОМЕР_4 , не знає його змісту та чого саме стосується даний наказ. Крім того, позивач вважає, що не передбачено накладення дисциплінарного стягнення у виді догани в усній формі, оскільки на його думку це прямо суперечить вимогам Дисциплінарного статуту. З цих підстав просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 31.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від ВЧ НОМЕР_2 НГУ докази по справі.

Представником відповідача 1 подано відзив на позовну заяву (вх.№55358 від 13.12.2023), в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 12.09.2023 видано наказ командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ № НОМЕР_4 «Про організацію та проведення спеціальних зборів з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin військової частини НОМЕР_2 » (далі Наказ №1351), яким з метою якісної підготовки особового складу до виконання завдань щодо відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України з 18 по 23 вересня 2023 року проводились спеціальні збори з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin ВЧ НОМЕР_2 НГУ. Відповідно до абзацу 4 п. 3 Наказу №1351 командиром групи позаштатних гранатометників NLAW та Javelin призначено командира відділення інструкторів (інструктора) 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ капітана ОСОБА_1 . Відповідно до п. 14 Наказу №1351 на командира групи покладено наступні обов`язки: відпрацювати документи відповідно до переліку, що зазначений у Додатку 5 до Наказу командувача Національної гвардії України від 15.03.2019 №144 Інструкції з організації і проведення зборів з особовим складом Національної гвардії України (далі Інструкція №144); вести облік бойової підготовки, проводити інструктажі із заходів безпеки та вести його облік у журналі реєстрації інструктажів з охорони праці; організувати повноту та якість проведення заходів під час проведення спеціальних зборів; залучати інструкторів відділення інструкторів до проведення занять. Наказ №1351 був доведений позивачу командиром 4 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України усно, що не заборонено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби). На виконання Наказу №1351 в період з 18 по 23 вересня 2023 року проведені спеціальні збори з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin ВЧ НОМЕР_2 НГУ, в яких приймав участь і позивач в якості командира групи позаштатних гранатометників NLAW та Javelin. За результатами проведених спеціальних зборів встановлено, що позивач неналежним чином (не в повному обсязі) виконав покладені на нього Наказом №1351 обов`язки, а саме не забезпечив ведення обліку бойової підготовки, не забезпечив облік проведення інструктажів із заходів безпеки у журналі реєстрації інструктажів з охорони праці. З посиланням на статті 84, 85 та 87 Дисциплінарного статуту зазначає, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Якщо ж вину військовослужбовця повністю доведено, то командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Отже, начальник має сам вирішувати, чи призначати службове розслідування, однак притягнення службової особи до дисциплінарної відповідальності можливе виключно за наявності повної доведеності вини. Факт неналежного виконання своїх обов`язків позивачем встановлений за результатами спеціальних зборів з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin ВЧ НОМЕР_2 НГУ та призначення і проведення за даним фактом службового розслідування не потребував, тому на позивача т. в. о. заступника командира військової частини майором ОСОБА_2 27.09.2023 за неналежне виконання наказу № 1351 усно накладено дисциплінарне стягнення «догана». Відповідно до вимог статті 97 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення позивачу було оголошено особисто т.в.о. заступника командира військової частини майором ОСОБА_2 27.09.2023. Вважає, що дії т.в.о. заступника командира військової частини майора ОСОБА_2 при накладенні стягнення на позивача не суперечать вимогам Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту, а тому позовні вимоги є безпідставними. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив відповідача 1 (вх.№51367 від 17.11.2023), в якій зазначає, що Наказ №1351 було усно доведено до позивача у частині проведення ним зборів з 18 по 20 вересня 2023 року на облаштованій ділянці Міжнародного аеропорту «Запоріжжя» з позаштатним гранатометниками NLAW та Javelin 1, 2, 3, 4 патрульних батальйонів ВЧ НОМЕР_2 НГУ, які знаходяться в пунктах тимчасової дислокації в місті Запоріжжі. Після проведення даних зборів позивачем було підготовлено всі звіти та документа, які в подальшому передані командуванню ВЧ НОМЕР_2 НГУ. Натомість, Наказ №1351 в частині проведення позивачем зборів з 21 по 23 вересня 2023 року на облаштованій ділянці місцевості села Зелене Гуляйпільського району Запорізької області з позаштатним гранатометниками NLAW та Javelin 2, 3, 4 патрульних батальйонів ВЧ НОМЕР_2 НГУ, які виконують бойові завдання, доведений до ОСОБА_1 не був. Крім того, для проведення позивачем зборів у селі Зелене Гуляйпільського району Запорізької області командуванням частини повинно було видаватися бойове розпорядження про відрядження ОСОБА_1 , оскільки вказаний населений пункт відноситься до зони бойових дій. Без такого бойового розпорядження позивач не має права покинути територію військової частини та направитися для організації зборів у селі Зелене Гуляйпільського району Запорізької області. Наполягає на тому, що дисциплінарне стягнення накладено з порушенням норм Порядку №347, а також на тому, що накладення дисциплінарного стягнення у виді догани в усній формі прямо суперечить вимогам Дисциплінарного статуту.

Представником відповідача 1 подано заперечення на відповідь на відзив (вх.№52359 від 24.11.2023), в яких зазначено, що у відповіді на відзив позивач фактично визнав, що до нього було доведено зміст Наказу № 1351 та що він приступив до його виконання, приймаючи участь у проведенні зборів з 18 по 20 вересня 2023 року в якості командира групи. За результатами проведених спеціальних зборів встановлено, що позивач неналежним чином (не в повному обсязі) виконав покладені на нього Наказом №1351 обов`язки, а саме: не забезпечив ведення обліку бойової підготовки, не забезпечив облік проведення інструктажів із заходів безпеки у журналі реєстрації інструктажів з охорони праці, за що його і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме накладено дисциплінарне стягнення - догана.

27.12.2023 представник відповідача 1 подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що бойове розпорядження щодо участі у зборах не видається.

Ухвалою суду від 29.12.2023 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.01.2024.

Ухвалою суду від 24.01.2024 відкладено підготовче засідання на 26.02.2024.

02.02.2024 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог (вх.№5636 від 02.02.2024), відповідно до якої змінено предмет позову та склад учасників справи, а саме, позивач просить:

- визнати протиправними дії т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді усної догани на командира відділення інструкторів (інструктор) 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді усної догани, накладене т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 на командира відділення інструкторів (інструктор) 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26.02.2024, крім іншого, прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог) від 02.02.2024 (вх.№5636); залучено до участі в справі в якості співвідповідача т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 (далі відповідач 2); встановлено строки подання заяв по суті справи; відповідно до частини 6 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд адміністративної справи розпочато спочатку; призначено підготовче засідання на 13.03.2024.

Ухвалою суду від 13.03.2024 відкладено підготовче засідання на 10.04.2024.

Відповідач 2 подав відзив на позовну заяву (вх.№12004 від 13.03.2024), за змістом якого проти задоволення позову заперечує, зазначає, що факт неналежного виконання своїх обов`язків позивачем встановлено за результатами спеціальних зборів з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin ВЧ НОМЕР_2 НГУ т.в.о. начальника відділення бойової та спеціальної підготовки майором ОСОБА_3 , про що він доповів рапортом. Призначення і проведення за даним фактом службового розслідування не потребував, тому на позивача 27.09.2023 за неналежне виконання Наказу №1351 усно накладено дисциплінарне стягнення «догана», яке оголошено відповідачем 2 особисто в той же день. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача подав відповідь на відзив відповідача 2 (вх.№14057), в якій зазначає, що відзив на позовну заяву є абсолютно необґрунтованим та дублює відзив на позовну заяву від відповідача 1. Звертає увагу, що доданий до відзиву відповідача 2 рапорт не має реквізитів про його реєстрацію, зі змісту рапорту не вбачається, які саме обов`язки військової служби порушив позивач, натомість зазначено лише про недоліки.

Представник відповідача 1 подав додаткові письмові пояснення (вх.№16917 від 09.04.2024), в яких зазначив, що Інструкція з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затверджена наказом МВС України № 747 від 23.08.2012 та Інструкція з діловодства ВЧ НОМЕР_2 НГУ не передбачають окремої реєстрації рапортів військовослужбовців військової частини або реєстрацію рапортів, як вхідну або розпорядчу документацію.

Ухвалою суду від 10.04.2024 відкладено підготовче засідання на 15.04.2024.

Відповідач 2 подав заперечення на відповідь на відзив (вх.№17523 від 15.04.2024), аргументи якої збігаються з аргументами відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.04.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 08.05.2024.

Ухвалою суду від 08.05.2024 відкладено розгляд справи на 09.05.2024.

Ухвалою суду від 09.05.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.05.2024.

Ухвалою суду від 15.05.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2024.

У судовому засіданні 22.05.2024 судом проголошено скорочене рішення.

Під час судового розгляду учасники справи підтримали свої доводи та заперечення з підстав, викладених у заявах по суті справи та додаткових письмових поясненнях, позивач та представник позивача просили позов задовольнити, представник відповідача 1 та відповідач 2 наполягали на відсутності підстав для задоволення позову.

Заслухавши вступне слово та пояснення учасників справи та їх представників, допитавши свідків, у тому числі, позивача та відповідача 2, безпосередньо дослідивши надані сторонами до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

На момент виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 НГУ на посаді командира відділення інструкторів (інструктор) 4 патрульного батальйону, призначений наказом командувача НГУ від 05.07.2022 №122 о/с, що підтверджується посвідченням від 23.06.2018 серії НОМЕР_5 (а.с.10).

12.09.2023 видано наказ командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ № НОМЕР_4 «Про організацію та проведення спеціальних зборів з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin військової частини НОМЕР_2 », в якому зазначено, що відповідно до плану бойової підготовки ВЧ НОМЕР_2 НГУ, з метою якісної підготовки особового складу до виконання завдань щодо відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України з 18 по 23 вересня 2023 року будуть проведені спеціальні збори з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin ВЧ НОМЕР_2 НГУ (а.с.44-46, 78-116).

Пунктом 1 Наказу №1351 наказано: збори провести з 18 по 23 вересня 2023 року, а саме:

з 18 по 20 вересня 2023 року - на облаштованій дільниці місцевості Міжнародного аеропорту «Запоріжжя» з позаштатним гранатометниками NLAW та Javelin 1, 2, 3, 4 патрульних батальйонів військової частини НОМЕР_2 , які знаходяться в пунктах тимчасової дислокації в місті Запоріжжі;

з 21 по 23 вересня 2023 року на облаштованій ділянці місцевості АДРЕСА_3 з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin 2, 3, 4 патрульних батальйонів військової частини НОМЕР_2 , які виконують бойові завдання.

До участі у зборах залучити позаштатних гранатометників NLAW та Javelin 1, 2, 3, 4 патрульних батальйонів ВЧ НОМЕР_2 НГУ (пункт 2 наказу №1351).

Пунктом 3 Наказу №1351 призначено адміністрацію спеціальних зборів, зокрема, відповідно до абзацу 5 цього пункту командиром групи позаштатних гранатометників NLAW та Javelin призначено командира відділення інструкторів (інструктора) 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ капітана ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 14 Наказу №1351 на командира групи покладено такі обов`язки:

- відпрацювати документи відповідно до переліку, що зазначений у Додатку 5 до Інструкції №144;

- вести облік бойової підготовки, проводити інструктажі із заходів безпеки та вести його облік у журналі реєстрації інструктажів з охорони праці;

- організувати повноту та якість проведення заходів під час проведення спеціальних зборів;

- залучати інструкторів відділення інструкторів до проведення занять.

Наказ оголосити особовому складу в частині, що його стосується (п.17 Наказу №1351).

27.09.2023 тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 позивачу усно оголошено дисциплінарне стягнення «догана», зазначена обставина сторонами не заперечується.

Представник позивача, адвокат Стариченко М.П., звернувся до ВЧ НОМЕР_2 НГУ з адвокатським запитом від 06.10.2023, в якому просив надати інформацію щодо підстав винесення ОСОБА_1 догани, надати копію наказу щодо накладення стягнення у вигляді догани та документи, на підставі яких її було винесено, надати копію службового розслідування відносно ОСОБА_1 (а.с.12).

У відповідь на адвокатський запит, ВЧ НОМЕР_2 НГУ листом від 16.10.2023 №3/33/12-5535 повідомило, що командиру відділення інструкторів 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ капітану ОСОБА_1 т.в.о. заступника командира військової частини майором ОСОБА_2 27.09.2023 за неналежне виконання наказу командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ № НОМЕР_4 усно накладено дисциплінарне стягнення «догана». При накладенні дисциплінарного стягнення капітану ОСОБА_1 т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ майор ОСОБА_2 діяв в межах наданої йому за посадою дисциплінарною владою та в спосіб відповідно до вимог Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту. У зв`язку з тим, що відповідно до приписів статті 84 Дисциплінарного статуту та Наказу №347 для притягнення військовослужбовця Національної гвардії України до дисциплінарної відповідальності проведення службового розслідування не є обов`язковою, імперативною вимогою, то в даному випадку службове розслідування не передувало накладенню дисциплінарного стягнення (а.с.13).

Вважаючи протиправними дії відповідача 2 щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді усної догани, та з вимогою визнати протиправним та скасувати таке дисциплінарне стягнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13 березня 2014 року № 876-VII (далі Закону № 876-VII, тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (статті 4 Закону №876-VII).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 876-VII особовий склад Національної гвардії України складається з військовослужбовців та працівників.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону № 876-VII за вчинення протиправних дій та бездіяльність військовослужбовці Національної гвардії України несуть дисциплінарну, матеріальну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статут внутрішньої служби, дія якого поширюється, у тому числі, на військовослужбовців Національної гвардії України, що випливає зі змісту розділу «Вступ» Статуту внутрішньої служби.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 26 Статуту внутрішньої служби визначає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з пунктом 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до статті 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником (стаття 31 Статуту внутрішньої служби).

Відповідно до статті 35 Статуту внутрішньої служби, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Згідно зі статтею 37 Статуту внутрішньої служби, військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Дія Дисциплінарного статуту поширюється, у тому числі, на військовослужбовців Національної гвардії України.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

За змістом статті 3 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна досягається, у тому числі, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, поміж іншим, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до частини 5 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення…

..Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

За змістом статті 6 Дисциплінарного статуту, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту, застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Згідно з частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Частиною 1 статті 84 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до частини 7 статті 85 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (стаття 98 Дисциплінарного статуту).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та визначаються статутами, відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бездоганно та неухильно додержуватись порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, що становить сутність військової дисципліни. При цьому, суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, на військовослужбовця може бути накладено владою командира дисциплінарне стягнення, яке може бути оголошено або особисто, або у письмовому наказі (розпорядженні), або на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, призначення якого є правом командира, а не його обов`язком.

Проте, притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення без проведення службового розслідування можливо лише, якщо її вину повністю доведено, тобто за наявності беззаперечних фактів, що підтверджують вчинення особою дисциплінарного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №817/1221/16.

Суд відхиляє посилання позивача на обов`язковість проведення службового розслідування з урахуванням положень Порядку №347 як спеціального нормативно-правового акта по відношенню до Дисциплінарного статуту, який позивач вважає загальним нормативно-правовим актом, з таких підстав.

Конкуренція загальних та спеціальних норм права можлива лише між нормативно-правовими актами однакової юридичної сили, проте, в даному випадку наведені нормативно-правові акти мають різну юридичну силу.

Так, відповідно до частини 7 статті 85 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Саме на виконання даної норми Міністерством внутрішніх справ України було затверджено Порядок №347, який визначає підстави, порядок проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Національної гвардії України, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, права та обов`язки посадових осіб під час проведення службових розслідувань.

Водночас, такий Порядок №347 підлягає застосуванню лише у випадку, якщо командиром при вирішенні питання про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення прийнято рішення про проведення службового розслідування.

При цьому, правила поведінки, передбачені Дисциплінарним статутом, у тому числі щодо наявності у командира дискреції при вирішенні питання щодо призначення службового розслідування, не можуть встановлюватися, змінюватися або припинятися нормами Порядку №347 з огляду на ієрархію нормативно-правових актів, оскільки Дисциплінарний статут, затверджений Законом України, є актом вищої юридичної сили, а Порядок №347 прийнятий на його виконання.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на неможливість накладення дисциплінарного стягнення у виді догани в усній формі, оскільки стаття 97 Дисциплінарного статуту передбачає кілька можливих варіантів оголошення військовослужбовцю про дисциплінарне стягнення, у тому числі і у спосіб оголошення дисциплінарного стягнення командиром особисто, що передбачає усне спілкування.

При цьому, дисциплінарне стягнення може бути оголошено в присутності інших військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення, та заборонено оголошувати командиру у присутності його підлеглих. Інших заборон щодо порядку особистого оголошення про дисциплінарне стягнення, у тому числі, в телефонній розмові, Дисциплінарний статут не містить.

Судом встановлено, що Наказом №1351 позивача було віднесено до адміністрації спеціальних зборів з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin, які проводились у період з 18 по 23 вересня 2023 року, та визначено командиром групи позаштатних гранатометників NLAW та Javelin (п.3 Наказу №1351), а також покладено на його обов`язки, крім іншого, відпрацювати документи відповідно до переліку, що зазначений у Додатку 5 до Інструкції №144; вести облік бойової підготовки, проводити інструктажі із заходів безпеки та вести їх облік у журналі реєстрації інструктажів з охорони праці.

Додатком 5 до Інструкція №144 визначено перелік документації, що відпрацьовується для організації та проведення зборів, зокрема, план організації та проведення зборів; розпорядок дня; відомість обліку та наявності особового складу, зброї, озброєння, техніки та матеріальних цінностей; журнал реєстрації інструктажів про заходи безпеки; журнал обліку бойової та спеціальної підготовки; плани проведення занять; білети, тести з відповідями; роздавальна-здавальна відомість (копія); відомість про результати виконання вправ; акт про проведення контрольного заняття особового складу з визначення готовності до виконання стрільб штатним артилерійським пострілом; відомість результатів контрольного заняття на допуск особового складу до виконання вправ стрільб штатним артилерійським пострілом; акт про перевірку технічного стану техніки та озброєння, засобів зв`язку та їх готовності до виконання стрільб штатним артилерійським пострілом; загальна відомість складання заліків (а.с.219).

Згідно рапорту від 27.09.2023, поданого т.в.о. начальника відділення бойової та спеціальної підготовки ВЧ НОМЕР_2 НГУ майора ОСОБА_4 на ім`я т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 , під час перевірки 26.09.2023 звітного матеріалу по проведенню спеціальних зборів з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin ВЧ НОМЕР_2 НГУ 18-23.09.2023 було виявлено, що командиром навчальної групи позаштатних гранатометників NLAW та Javelin командиром відділення інструкторів (інструктором) 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ капітаном ОСОБА_1 не вівся облік бойової підготовки, на що вказують наступні недоліки: плани проведення занять не затверджені та не підписані керівником занять; у журналі по заходам безпеки від час проведення спеціальних зборів відсутні підписи особи, яка інструктує, перевіряє знання та осіб, які інструктуються; журнал обліку бойової підготовки спеціальних зборів своєчасно не вівся (а.с.139).

Вказане також підтверджується копіями відповідних журналів та планів проведення занять, долучених до матеріалів справи (а.с.83-116).

Суд відхиляє доводи позивача про те, що рапорт від 27.09.2023 не може бути взятий судом до уваги у зв`язку з відсутністю інформації про його реєстрацю у військовій частині, та зазначає, що за змістом п.2.6.10 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 747 від 23.08.2012, звернення (рапорти), які стосуються їх службової діяльності, у разі необхідності, реєструються в підрозділі документального забезпечення органу або підрозділу, в якому проходять службу такі особи, та опрацьовуються відповідно до вимог цієї Інструкції, якщо інше не встановлено законодавчими або нормативно-правовими актами. Отже, реєстрація рапортів, які стосуються службової діяльності, не є обо`язковою, та здійснюється у разі необхідності. Крім того, допитаний судом в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив факт складення та подання ним такого рапорту.

У зв`язку з невиконанням (неповним виконанням) наказу №1351 в частині не підготовки документації відповідно до п.14 цього Наказу, т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 особисто оголосив позивачу дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 показав, що зміст наказу №1351 був до нього доведений за декілька днів до проведення навчальних зборів гранатометників, усно, в стислій формі, зокрема, було доведено, що збори будуть проведені в два етапи, у першому, який проходить в місті Запоріжжі, безпосередньо приймає участь він, а другий етап будуть проводити інші інструктори. Вказав, що його не ознайомлювали з тим, що він командир групи гранатометників, він викладав заняття саме як інструктор. Підтвердив, що оголошення наказів у подібних випадках зазвичай здійснюється усно. Показав, що проводив заняття з тренажерами, за допомогою відеоматеріалів, план-конспект не використовував під час проведення занять, адже має фах та досвід для проведення занять, заповнив журнали обліку бойової та спеціальної підготовки щодо першого періоду зборів, проведених в м.Запоріжжі, у якому брав участь. Зазначив, що складення відповідної документації не відноситься до його обов`язків, оскільки він може навчити військовослужбовця стріляти з автомата чи будь якої зброї, а ведення документації, обліку і т.д., здійснювалось командирами підрозділів, в яких проводились заняття. Підтвердив, що про накладення дисциплінарного стягнення йому було повідомлено особисто т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 в телефонній розмові.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що до нього звернувся т.в.о. начальника відділення бойової та спеціальної підготовки ОСОБА_4 з тим, що ОСОБА_1 неналежно відпрацьовані плани зборів позаштатних гранатометників, в яких він був визначений командиром навчальної групи. На вимогу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надав документи, які були неналежно відпрацьовані: плани не підписані, журнал не заповнений. ОСОБА_4 повідомив, що він спілкувався з ОСОБА_1 , щоб він належним чином заповнив журнали, на що отримав відповідь ОСОБА_1 про те, що це не його задача. ОСОБА_4 доповів на ім`я ОСОБА_2 рапортом, після чого згідно ОСОБА_2 особисто оголосив стягнення, в телефонному режимі, та надав термін на усунення недоліків до п`ятниці, на що ОСОБА_1 повідомив про намір оскаржити дисциплінарне стягнення до суду. Свідок показав, що не бачив потреби в проведенні службового розслідування, оскільки з урахуванням очевидності факту дисциплінарного порушення не вважав це доцільним.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показав, що ним, як комендантом спеціальних зборів з позаштатними гранатометниками NLAW та Javelin ВЧ НОМЕР_2 НГУ, була проведена перевірка документів які повинні бути відпрацьовані за результатами зборів. За результатами перевірки встановлено, що частина документацій не оформлена належним чином, зокрема, не підписані частково плани занять, в журналі з техніки безпеки були відсутні підписи особи як командира групи. Про виявлені недоліки ОСОБА_4 доповів своєму начальникові рапортом. Підтвердив, що, як командир батальйону, декілька разів вказував позивачу на необхідність оформлення документів.

Таким чином, судом встановлено, що позивач був ознайомлений з Наказом №1351 в частині, що його стосується, неодноразово повідомлявся про необхідність належного оформлення документів за результатами зборів відповідно до Додатку 5 до Інструкції №144 та іншої документації, що було покладено на нього пунктом 14 Наказу №1351 як на командира групи, та був зобов`язаний його виконати.

Разом із тим, позивач наказ у відповідній частині не виконав, відповідні документи в повному обсязі не оформив, доказів іншого суду не надано.

При цьому, враховуючи ту функцію, яку виконував позивач під час проведення спеціальних зборів, він в силу вимог статті 4 Закону №876-VII, статей статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби, повинен був знати та виконувати свої обов`язки, визначені Інструкцією №144, яка є основним актом, що визначає порядок планування, організації, контролю та проведення зборів з особовим складом Національної гвардії України.

Крім того, у випадку, якщо наказ №1351 був незрозумілий позивачу в тій чи іншій частині, він мав можливість у відповідності до статті 37 Статуту внутрішньої служби звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ, однак, позивач відповідного бажання не виявив, і будучи неодноразово повідомленим про необхідність відпрацювання документів за результатами зборів, фактично самоусунувся від виконання Наказу №1351 в цій частині.

Зважаючи на відсутність належно оформленої документації відповідно до п.14 Наказу №1351, суд погоджується з доводами відповідачів про те, що в даному випадку факт невиконання позивачем наказу був очевидним та не вимагав проведення службового розслідування, а вид дисциплінарного стягнення обраний уповноваженою особою в межах наданої влади командира з урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення.

Наведене у сукупності дозволяє дійти висновку про те, що т.в.о. заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_2 не допущено протиправних дії при оголошення позивачу дисциплінарного стягнення «догана» усно, у зв`язку з чим підстави для скасування такого дисциплінарного стягнення відсутні, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, спростовані зібраними у справі доказами, є не обґрунтованими, що зумовлює висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), т.в.о. заступника командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування дисциплінарного стягнення відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 29 травня 2024 року.

Суддя М.О. Семененко