Справа № 460/4622/24
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
27 травня 2024 року м. Рівне №460/4622/24
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Нор У.М., після одержання позовної заяви
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за період 28.07.2022 року по 18.07.2023 року без використання посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплати грошове забезпечення за період з 28.07.2022 року по 18.07.2023 року використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування під час складання грошового атестату розмір грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023.
- зобов`язати відповідача виготовити та направити новий грошовий атестат виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023;
- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017;
- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017;
- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати, грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 рік виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023;
- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 рік виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023;
- визнати протиправними дії відповідача шодо не нарахування та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2022 та 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023;
- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2022 та 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023;
- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій за 2023 рік виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій за 2023 рік виходячи з розміру грошового забезпечення з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за період з 28.07.2022 по 18.07.2023;
Ухвалою судду від 02.05.2024 позовну заяву залишено без руху.
Зазначена ухвала отримана позивачем. На виконання ухвали позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання зазначає, що відповідно до ч.1 та ч. 2 ст 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. Позивач зазначає, що звернувся із заявою до відповідача про надання відомостей про нарахування останьому з 28.07.2022 по 18.07.2023 грошового забезпечення. Листом №09/Г-87/179 від 15.02.2024 відповідач повідомив позивача про нарахування грошового забезпечення з 28.07.2022 по 18.07.2023. Позивач вказує, що з даного листа вбачається порушення вимог законодавста щодо нарахування та виплати відповідних сум грошового забезпечення. Також зазначає що з 15.11.2023 по теперішній час проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військові частині НОМЕР_1 . На підтвердження даного факту до матеріалів справи додано довідку №1622 від 14.05.2024 де зазначається, що позивач з 15.11.2023 по теперішній час (дата видачі довідки 14.05.2024) проходить військову службу у військові частині НОМЕР_1 . Просить поновини строк зверненняи до суду.
Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали адміністративної справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд зазначає таке.
Даний адміністративний позов до суду було подано позивачем 23.04.2024, в якому останній просив, зокрема, зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату за період з 28.07.2022 по 18.07.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу з військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осі встановленого законом на певний рік, відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 з урахуванням раніш виплачених сум.
При цьому, з витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.07.2023 №442-ОС судом встановлено, що позивач виключений зі списків особового складу частини та знятий зі всіх видів забезпечення з 18.07.2023.
Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
астиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту).
Разом з тим, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст.122 цього Кодексу.
Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.
Так, відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно з п.1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, запровадження на території України карантину було безумовною підставою для продовження строків, визначених ст.233 КЗпП України на строк дії такого карантину.
Разом із тим, згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, право на звернення до суду військовослужбовців щодо виплати грошового забезпечення відповідно до положень ч.2 ст.233 КЗпП України (в редакції, чинній до 18.07.2022) не було обмежене будь-яким строком.
Натомість строк, визначений ч.1 ст.233 КЗпП України (в редакції, чинній з 19.07.2022), був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.
В даному ж випадку, спірні правовідносини виникли уже за нової редакції положень ст.233 КЗпП України, а отже до них підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, який в силу п.1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" КЗпП України був продовжений на строк дії карантину та скінчився 30.06.2023.
Таким чином, саме з 01.07.2023 підлягають застосуванню строки, визначені статтею 233 КЗпП України.
Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, а також в постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №140/2168/23.
На момент звільнення позивача з військової служби, тобто 18.07.2023, ч.2 ст.233 КЗпП України діяла редакція, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці обмежується трьома місяцями, однак це строк був продовжений на строк дії карантину, який відмінено 30.06.2023.
Позовну заяву подано 23.04.2024, тобто після закінчення трьохмісячного строку з дня закінчення строку дії карантину, відтак позивачем пропущений строк звернення до суду.
З приводу заяви про поновлення строку звернення до суду суд зауважує, що отримуючи грошове забезпечнння у спірний період сторона позивача не могла не знати про порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів. При цьому, сторона позивача в цей проміжок часу взагалі не зверталася до відповідача за відповідними роз`ясненнями, чи з претензіями стосовно такого розміру виплати. За таких обставин, стороною позивача безпідставно пропущено строк звернення до суду.
Посилання позивача що строк звернення до суду потрібно обраховувати з мометну отримання ним листа №09/Г-87/179 від 15.02.2024, судом відхиляються та зазначається наступне. Отримання позивачем листа сторони відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого сторона позивача повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли сторона позивача почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Щодо посилання позивача, що з 15.11.2023 він призваний на військову службу, що неуможливило звернення до суду в строк встановлений КАС України, суд вказує на таке.
Відповідно до витягу наказу від 18.07.2023 №442-ОС позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 18.07.2023.
Таким чином строк, звернення до суду з даною позовною заявою сплив 19.10.2023. Однак відповідно до довідки №1622 від 14.05.2024 позивач проходив військову службу з 15.11.2023.
Тобто, обставини щодо проходження військової службових з 15.11.2023 не змінює момент, з якого сторона позивача повинна була дізнатись про порушення своїх прав, оскільки строк звернення до суду на момент проходження військової службових у військові частині НОМЕР_1 з 15.11.2023, вже був пропущений позивачем.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.
Проте, позивач, пропустивши строк звернення до суду, не наводить жодних обґрунтованих причин пропуску строку звернення до суду, які були об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку звернення до суду без поважних причин, шляхом повернення позовної заяви.
Вирішення окремого процесуального питання проводиться з врахуванням відпустки головуючого судді.
Керуючись статтями 169, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В :
Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом у справі №460/4622/24 та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 27 травня 2024 року

Суддя У.М. Нор