Справа № 922/2310/23 (922/3160/23)
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"20" травня 2024 р. № 922/2310/23 (922/3160/23)

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Гончаренко А.В.

представника позивача - Кувакіної Н.В.,

представника відповідача - Головаш П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Новакорм» (вул. Чернишевська, 66,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002)
до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057)
про скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новакорм» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1 від 27.03.2023, винесене щодо ТОВ «Новакорм».

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1 від 27.03.2023 є протиправним та таким. що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.02.2024 року справу №922/2310/23 (922/3160/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новакорм» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1 від 27.03.2023 направлено за юрисдикцією до Харківського окружного адміністративного суду.

20.02.2024 р. зазначену справу відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями передано у провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова М.О.

Ухвалою суду від 26.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1 від 27.03.2023 є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини дійшов наступних висновків та мотивів.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «НОВАКОРМ» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01 липня 2021 року по 31 січня 2023 року за зовнішньоекономічними контрактами № N-B/5726 від 01 червня 2021 року, № N B/572748 від 02 серпня 2021 року, № 19102021 від 19 жовтня 2021 року, № 26042021 від 26 квітня 2021 року, № N-B/1271 від 02 серпня 2021 року, № N-B/1327 від 03 серпня 2021 року, № N-B/201221 від 20 грудня 2021 року, № N-B/1219 від 01 червня 2021 року.

За наслідками перевірки контролюючим органом складено акт №4399/20-40-07-01-03/40557266 від 27 лютого 2023 року, який отримано позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВАКОРМ», 01 березня 2023 року, котрим встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту та валютні операції».

Позивач, не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки та подало заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду якого Головним управлінням ДПС у Харківській області було надано відповідь.

30 березня 2023 року ТОВ «НОВАКОРМ» засобами поштового зв`язку було отримано податкове повідомлення рішення № 1 від 27 березня 2023 року, котрим застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій штрафів та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 6 354 720,42 грн..

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Також судом встановлено, що 20.12.2021 між LLC «BERNARDGROUP» (Польща) (Покупець) та ТОВ «НОВАКОРМ» (Продавець) укладено Контракт № N-B/201221.

Предметом вказаного договору була олія соняшникова нерафінована, з насіння соняшника врожаю 2021 року, українського походження, 600,00 метричних тон +- 10%.

Поставлено: 05.04.2022 на суму 18 981 300,00 грн.

Сплачено: 17.10.2022 - 1 149 600,00 грн.; 19.10.2020- 1 144 500,00 грн.; 20.10.2022- 1 150 000,00 грн.; 30.03.2023 - 201 302,00 долари США; 07.04.2023 - 115 170,00 долари США; 16.05.2023 - 108 406,17 долари США.

Нараховано валютної пені 5 589 149,00 грн.

19.10.2021 між GALAGRAD SP. Z. O. O. STR. (Польща) («Покупець») та TOB «НОВАКОРМ» (Продавець) укладено Контракт № 19102021.

Предметом є соєві боби не подрібнені (соя)

Доставлено: 26.10.2021 на загальну суму 76 950,0 USD

01.07.2022 змінено валюту на грн. - 2 251 164,56 грн.

19.10.2022 замінено боржника на SOLO TRADING INTERNATIONAL LIMITED

Сплачено: 12.12.2022 - 500 000,00 грн.; 16.12.2022 - 500 000,00 грн.; 21.12.2022 - 500 000,00 грн.; 22.12.2022 - 751 164,56 грн.

26.04.2021 між SOLO TRADING INTERNATIONAL LIMITED (Гонкогш) («Покупець») та TOB HOBAKOPM» (Продавець) укладено Контракт № 26042021.

Предметом договору були соєві боби не подрібнені (соя)

Поставлено: на загальну суму 686340,00 USD

01.05.2021 - 153900,00 доларів США; 06.06.2021- 153 900,00 доларів США; 06.07.2021 - 147 690,00 доларів США; 28.10.2021 - 76 950,00 доларів США; 01.11.2021 - 153 900,00 доларів США; 01.07.2022 змінено валюту на грн.

Сплачено 03.06.2021 - 50 000,00 доларів США; 10.06.2021 - 50 000,00 доларів США; 14.06.2021 - 53 900,00 доларів США; 23.06.2021 - 50 000,00 доларів США; 30.06.2021 - 50 000,00 доларів США; 16.07.2021 - 53 900,00 доларів США; 30.07.2021 - 50 000,00 доларів США; 12.08.2021 - 97 690,00 доларів США; 31.10.2022 - 150000,00 грн.; 31.10.2022 - 150000,00 грн.; 01.11.2022 - 1 350 000,00 грн.; 02.11.2022 - 601 164.56 грн.; 02.11.2022 - 748 835.44 грн.; 04.11.2022 - 1 350 000.00 грн.; 08.11.2022 - 1 350 000,00 грн.; 04.11.2022 - 1 053 493.67 грн.

Нараховано валютної пені 119 368,78 грн.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону № 2473-VIII.

Відповідно до частини 1 ст. 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення (ч. 8 ст. 16 Перехідні положення Закону № 2473-VIII).

За правилами частини 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 14 прим 2 постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», з наступними змінами, - граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Згідно з пунктом 7 розділу П Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації на продукцію, що експортується, або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору, за операціями з експорту товарів.

Відповідно до частини 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з частиною 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженою нею регіональними торгово-промисловими палатами, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» шляхом видачі сертифіката.

У статті 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 № 44 (5), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до розпорядження ТТП України № 3 від 25.02.2022 «Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України» установлено, що тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати, мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених п. 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 3 44 (5) (із змінами та доповненнями).

Суд зазначає, що надання Сертифікату Торгово-промисловою палатою України, отриманого у встановленому законодавством порядку, є обов`язковою умовою, оскільки сам лише факт існування форс-мажорних обставин, не звільняє від виконання зобов`язання автоматично. При видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

Відповідно до діючого законодавства України форс-мажор звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняє від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань. Проте і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.

В постанові Верховного Суду у справі № 560/9742/22 від 13.07.2023 зроблено висновок, що сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

Дія форс-мажорних обставин охоплює увесь період нарахування податковим органом пені за порушення граничних строків за операціями з експорту товару.

Таким чином, позивач на підтвердження дії форс-мажорних обставин, надав сертифікат Запорізької Торгово-промислової палати № 2300-23-3936 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 19 вересня 2023 року, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; товариству з обмеженою відповідальністю «Новакорм», щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: зарахування грошових коштів на рахунок Продавця (ТОВ «Новакорм») у строки, зазначені в Контракті №N-B/201221 від 20.12.2021, укладеному з LLC BERNARDGROUP (Польща), але не пізніше строку та в обсязі, встановленому Національним банком України, за операцією з експорту товарів, згідно МД-2 ДР №UA500370/2022/000732 від 05.04.2022 (на суму 18 981 300,00 грн.), перед ГУ ДПС у Харківській області, ДПС України, Державою Україна. Сума несвоєчасно зарахованих коштів становить 18 981 300,00 грн. (519060,07 доларів США. за курсом НБУ на дату закінчення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів), у термін: до 01 жовтня 2022 року, за п.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII від 21.06.2018; п. 21 Постанови Правління Національного Банку України «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» №5 від 02.01.2019; пп. 5, 6 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» №7 від 02.01.2019; п.14-2 Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 24 лютого 2022 року по 16 травня 2023 року.

Верховний Суд у Постанові від 06.09.2023 у справі № 910/6234/22 зазначив , що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1ст.617 ЦК, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу та ст.141 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні»). Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Суд зазначає, що Верховний Суд у своєму рішенні від 19.10.2022 у справі № 160/8762/21 зазначив наступне: «Суд оцінює критично твердження апеляційного суду про те, що оскільки на час проведення перевірки позивачем зазначені документи перевіряючим особам надано не було, а отже були відсутні, та жодних заперечень з цього приводу позивачем щодо акта перевірки заявлено не було, а вказані довідки було надано лише після проведення перевірки.

Натомість, суд зазначає, що у вказаних правовідносинах норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки платник податків може довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу».

З огляду на викладене, події, які відбулись з вини контрагента та які призвели до порушення граничних строків проведення розрахунків, на переконання суду, виключають юридичну відповідальність ТОВ «Новакорм» за ст.112 ПК України.

Крім того суд зазначає, що відповідно до пункту 21 розділу II Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» № 5 від 02 січня 2019 року (далі Постанова № 5) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Згідно з пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» № 18 від 24 лютого 2022 року ( далі Постанова № 18) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Постанову було доповнено новим пунктом 14-2 згідно з Постановою Національного банку України № 68 від 04 квітня 2022 року; із змінами, внесеними згідно з Постановами Національного банку № 113 від 07 червня 2022 року, № 142 від 07 липня 2022 року.

Отже, станом на сьогодні існують дві норми, закріплені актами одного і того самого органу та мають однакову юридичну силу, що встановлюють різні строки.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 КАС України одним з принципів податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Отже, при конкуренції норм застосуванню підлягає норма, яка є більш прийнятною для платника податку.

Аналогічне положення міститься у постанові Верховного Суду у справі № 380/671/20 від 10 лютого 2021 року.

Зважаючи на те, що відповідно до пункту 21 Постанови № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів, за поставкою від 05 квітня 2022 року за контрактом № N B/201221 від 20 грудня 2021 року такі строки ще не настали, таким чином відсутні підстави для притягнення ТОВ «НОВАКОРМ» до відповідальності у цій частині.

Крім того, згідно з пунктом 2 Постанови № 18 постанова набирає чинності з дня її офіційного опублікування. Відповідно до статті 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» Закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України та Конституційного Суду України, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях.

Згідно з указом Президента України № 503 від 10 червня 1997 року закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п`ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Офіційними друкованими виданнями, в яких мають оприлюднюватися закони України інші акти Верховної Ради України, акти Президента України та Кабінету Міністрів України є: «Офіційний вісник України», газета «Урядовий кур`єр», «Голос України», «Відомості Верховної Ради України», а також інформаційний бюлетень «Офіційний вісник Президента України». Слід враховувати, що нормативно-правові акти, опубліковані в інших друкованих виданнях, мають лише інформаційний характер і не можуть бути використані для офіційного застосування.

Натомість, Постанову Національного банку України № 68 від 04 квітня 2022 року було офіційно опубліковано лише 22 квітня 2022 року.

Отже, станом як на дату укладання контракту, так і поставки за контрактом, законом було чітко визначено граничний строк розрахунків за операціями з експорту товарів 365 днів. У зв`язку з початком повномасштабної війни на території країни постачальника та введенням певних обмежень у господарській діяльності, сторонами було погоджено строк оплати поставленого товару в межах, дозволених актуальним чинним законодавством України.

Європейський Суд у рішенні по справі «Ольссон проти Швеції», зазначив, що норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

У справі Стіл та інші проти Сполученого Королівства Суд вказує: Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зважаючи на те, що на час здійснення поставки граничний строк розрахунків за операціями з експорту товарів становив 365 календарних днів, ТОВ «НОВАКОРМ» не може бути притягнуто до відповідальності за нездійснення розрахунків за контактом № N-B/201221 від 20 грудня 2021 року.

Крім того суд зазначає, що згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому дев`ятому цього пункту.

Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган

Отже, Податковим Кодексом України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року (в редакції постанови № 97 від 04 лютого 2023 року) дію карантину продовжено до 30 квітня 2023.

Таким чином, пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України з 01 січня 2021 року є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України та відповідно нарахування пені у період з 01 січня 2021 року суперечить положенням абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Дана позиція узгоджується з усталеною практикою судів, викладеною, зокрема, у Постанові Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 520/7484/21 від 06 грудня 2021 року, П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/9871/21 від 06 грудня 2021 року, Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 520/11418/21 від 14 грудня 2021 року, Шостий апеляційний адміністративний суд у справі № 580/8630/21 від 21 вересня 2022 року. Усі ці постанови було оскаржено податковими органами до Верховного Суду, проте відмовлено у відкритті проваджень, у зв`язку з відсутністю підстав для оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новакорм» (вул. Чернишевська, 66,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1 від 27.03.2023, винесене щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Новакорм».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Суддя Спірідонов М.О.