Справа № 460/5079/24
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

28 травня 2024 року Р і в н е №460/5079/24

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Д.Є. Махаринця, розглянувши в письмовому провадженні письмову заяву про відвід у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління ДПС у Рівненській області
про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 460/5079/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області в якій позивач просить:

-визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та скасувати вимогу про необхідність сплати боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-0237-1700 від 05.02.2024;

-зобов`язати відповідача зарахувати у рахунок майбутніх платежів з сплати єдиного податку безпідставно стягнуту з позивача 04.04.2024 суму у розмірі 1664,61 грн., зробивши відповідний перерахунок, та виконати відповідні коригування сум в особистому кабінеті платника податків позивача ОСОБА_1 ;

-стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень.

Ухвалою суду від 20.05.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві протягом 10-ти днів з дати отримання ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: документа про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, що стягується, а також доказів, що підтверджують обставини наявності шкоди, заподіяної відповідачем оскаржуваним рішенням.

27.05.2024 від ОСОБА_1 через ВДЗ (канцелярію) суду надійшла заява про усунення недоліків та відвід судді.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Мотивуючи подану заяву, позивач зазначав про долучення ним до матеріалів справи документа про сплату судового збору (квитанція №064А-РОАЕ-КМЕХ-7К55 від 26.05.2024). При цьому, ОСОБА_1 у заяві зауважив, що Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 у справі №754/9573/13-ц вказував, що не потрібно долучати до матеріалів справи оригінал розрахункового документу про сплати судового збору. Також позивач особливо наголошував на обов`язку суду перевірити надходження коштів на рахунок, а не встановлювати відповідність платіжного доручення. Зазначав, що у відповідності до вимог п.2, 4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. ОСОБА_1 у своїй заяв вказав, що суддя Борискін С.А. підлягає відводу з причини того, що він, розказує фантастичні речі, а точніше викладає їх у судових рішеннях, тим самим порушуючи присягу судді і перешкоджаючи доступу до правосуддя, як складової частини права на справедливий та безсторонній суд, визначений ст.6 Конвенції. Даний факт доводиться тим, що всупереч фантастичним твердженням судді Борискіна С.А. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2023 по справі №990/114/23 наголосила, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях адміністративного процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу. Питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються, відповідно до пункту 1 частин першої статті 244 КАС вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті справи, а оцінка наданих стороною позивача обС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. ОСОБА_1 у своїй заяв вказав, що суддя Борискін С.А. підлягає відводу з причини того, що він, розказує фантастичні речі, а точніше викладає їх у судових рішеннях, тим самим порушуючи присягу судді і перешкоджаючи доступу до правосуддя, як складової частини права на справедливий та безсторонній суд, визначений ст.6 Конвенції. Даний факт доводиться тим, що всупереч фантастичним твердженням судді Борискіна С.А. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2023 по справі №990/114/23 наголосила, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях адміністративного процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу. Питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються, відповідно до пункту 1 частин першої статті 244 КАС вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті справи, а оцінка наданих стороною позивача обґрунтувань та доказів на предмет їх достатності на стадії відкриття провадження у справі законом не передбачена. Повертаючи заяву, суд фактично дав оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування позовних вимог, що є неприпустимим. Також позивач зауважував, що у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 08.06.2021 у справі № 662/397/15-ц визначено, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закон"), тобто судді Борискіну С.А. презумпійовано знати закон, який зобов`язує відкрити провадження у цій справі та розглянути справу протягом розумного строку, встановленого законом, але якого (закону) він виходить не знав, що вбачає неможливість брати участь у розгляді даної справи, розгляд якої не під силу судді та необхідність відводу (самовідводу) судді. У постанові ВП ВС від 04.04.2019 № 800/448/15 (11-618сапс18) вказано, що грубі порушення законодавства свідчать про необ`єктивний та упереджений розгляд справ, порочать звання судді, а тому кваліфікуються як порушенням присяги.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді Борискіна С.А. в порядку письмового провадження.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36, 37 КАС України.

За правилами частин першої та другої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Слід зазначити, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного закону не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що позивачем до заяви про відвід не долучено жодного доказу на підтвердження та обгрунтування факту прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи чи обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Окрім цього, зі змісту самої заяви про відвід неможливо встановити жодних конкретизованих фактів з приводу того, в чому ж полягає пряма чи опосередкована заінтересованість судді в результаті розгляду справи щодо стягнення податкової заборгованості фіскальним органом у розмірі 4100 (чотири тисячі сто гривень) 55 копійок.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Для відведення судді в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Тому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів в об`єктивності судді, оскільки відсутні докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду на «суб`єктивний критерій», так і з погляду на «об`єктивний критерій», сформульовані Європейським судом з прав людини.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Суд не встановив наявність обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 КАС України, що могли б стати підставою для відводу судді Борискін С.А, Крім того, суд зазначає, що заявником не надано доказів упередженості або необ`єктивності судді у вирішенні даної справи для цілей відводу на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.

Зазначені в заяві обставини є необґрунтованими та не можуть свідчити про наявність підстав для відводу судді Борискіна С.А. у справі №460/5079/24, оскільки незгода позивача з процесуальними рішеннями, які приймаються головуючим суддею, не є підставою для відводу.

Тому, заява про відвід судді Борискіна С.А, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід судді Борискіна С.А. у адміністративній справі №460/5079/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.Є. Махаринець