Справа № 440/14176/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 р. Справа № 440/14176/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 16.04.24 по справі № 440/14176/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №86 від 16.02.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області 16.02.2022;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачеві.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 про повернення його позовної заяви, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що з моменту отримання витягу з наказу про звільнення його зі служби № 86 о/с від 16.02.2022 до дати повернення Полтавським окружним адміністративним судом його позовної заяви (16.04.2024) відбувався безперервний судовий розгляд в різних інстанціях. Саме тому, позивач не мав змоги звернутися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у встановлений законодавством місячний строк з моменту отримання копії наказу.

Відповідач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, де зазначає, що позовні вимоги по справі № 440/6254/23 є ідентичними з позовними вимогами по справі № 440/14176/23.

Відповідач вказує, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2022, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі № 440/6254/22 позов ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду.

Таким чином, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі № 440/6254/22 набрала законної сили 28.03.2023. Отже, звернувшись повторно до суду у вересні 2023 року із ідентичними позовними вимогами до ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_1 пропустив строк, визначений абзаном 2 частини 4 статті 31 Дисциплінарного статуту на 18 місяців.

Крім того, відповідач звертає увагу, що сам позивач підтверджує той факт, що питання пропуску строків вже досліджувалось судами у справі № 440/6254/22, за наслідками розгляду якого ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2022, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі № 440/6254/22 позов ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.10.2023. скасовано. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Справа №440/14176/23 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 06.03.2024, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.03.2024 справу передано судді Довгопол М.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху. Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Визначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: 1) оригіналу позовної заяви із документами, доданими до позовної заяви в обґрунтування позовних вимог; 2) копії позовної заяви та доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; 3) інформацію щодо дати отримання ним листа ГУНП в Полтавській області від 28.06.2022 № К-173/115/04/12-2022 та витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області №86о/с від 16.02.2022, доданого до позовної заяви, із відповідними доказами (копії поштового конверту тощо).

29.03.2024 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку для подання позовної заяви та поновити їх. Крім того, позивач додав 2 примірники позовної заяви, копію листа ГУНП в Полтавській області від 28.06.2022 №К-173/115/04/12-2022, копію поштового конверта та наказу ГУНП в Полтавській області "По особовому складу" №86 о/с від 16.02.2022.

У поданій позовній заяві від 29.03.2024 позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №86 о/с від 16.02.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 93 о/с від 17.01.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції; поновити ОСОБА_1 на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області 16.02.2022; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Отже, у позовній заяві від 29.03.2024 позивачем додатково викладено позовну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 93 о/с від 17.01.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви до закінчення п`ятиденного строку з дня отримання цієї ухвали. Визначено, що недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом надання оригіналу позовної заяви від 22.09.2023; та у разі залишення змісту позовних вимог у редакції позовної заяви від 29.03.2024 - позовної заяви із викладенням обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, примірників такої позовної заяви у відповідності до кількості учасників; оригіналу чи належним чином засвідченої копії наказу № 93 о/с від 17.01.2022, заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку із доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

11.04.2024 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, в якій зазначено, що такої вимоги, як визнання протиправним та скасування наказу № 93 о/с від 17.01.2022 у позовній заяві не заявлялося, що свідчить про те, що позовна заява від 29.03.2023 відповідає вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

До заяви про усунення недоліків позивач долучив заяву про поновлення пропущеного строку пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій просив визнати причини пропуску строку в один місяць поважними та поновити його, задовольнити позов. Заява про поновлення пропущеного строку мотивована тим, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є по суті неотриманою заробітною платою, а право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту відповідно до статті 233 КЗпП України.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, а отже позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Також, суд першої інстанції зазначив, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 03.04.2024.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

По-перше, позовна заява ОСОБА_1 від 29.03.2024, подана після залишення позовної заяви без руху ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2024, порівняно із первинною позовною заявою містить додатково позовну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 93 о/с від 17.01.2022.

Незважаючи на те, що ухвалою суду від 03.04.2024 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, оскільки позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 93 о/с від 17.01.2022 викладена без наведення жодних обставин у позовній заяві, на яких ґрунтуються відповідні позовні вимоги, надання оригіналу або копії оскаржуваного наказу, внаслідок чого позовна заява не відповідає вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а також із пропуском місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, без подання заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач відповідні недоліки позовної заяви у встановлений судом строк не усунув.

По-друге, щодо наданої позивачем заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За змістом позовної заяви основним предметом спору є наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №86 від 16.02.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким позивача звільнено зі служби, відтак спір стосується звільнення з публічної служби, тому строк звернення до суду у такій справі становить 1 місяць, який обчислюються з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №86 від 16.02.2022 прийнято до введення в Україні воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та до внесення змін до Дисциплінарного статуту Національної поліції України Законом України № 2123-IX від 15.03.2022 (набрав чинності 01.05.2022), яким Статут доповнено розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану", який містить, зокрема, статті 30, 31, що передбачають особливості доведення до поліцейського наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану.

Отже, строк звернення до суду у цій справі визначається Кодексом адміністративного судочинства України та становить один місяць дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що позивач зазначає, що на заяву від 06.06.2022 отримав лист ГУНП в Полтавській області № К-173/115/04/12-2022 від 28 червня 2022 року, в якому його повідомлено про звільнення згідно з наказом ГУНП в Полтавській області від 16.02.2022 № 86 о/с.

Як випливає із змісту листа ГУНП в Полтавській області № К-173/115/04/12-2022 від 28 червня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено, що наказом ГУНП в Полтавській області від 16 лютого 2022 року № 86 о/с (витяг додається) останнього звільнено зі служби в Національній поліції 16 лютого 2022 року за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), про що ОСОБА_1 було неодноразово повідомлено листами від 16 лютого 2022 року вих.№ 188/115/12/02-2022 та від 22 лютого 2022 року вих. № 226/115/12/02-2022 за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

До вказаного листа додано витяг з наказу ГУНП в Полтавській області від 16 лютого 2022 року № 86 о/с, що не заперечується позивачем.

Зазначений лист із витягом з наказу ГУНП в Полтавській області від 16 лютого 2022 року № 86 о/с отримано позивачем засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого позивачем надано копію конверту, в якому надійшла відповідна кореспонденція.

Враховуючи те, що кореспонденцію надіслано простим листом, який вкладається в поштову скриньку, достовірно встановити дату отримання кореспонденції із конверта неможливо.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 86 від 16.02.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" ОСОБА_1 , поновити його на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області з 16 лютого 2022 року, зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у справі № 440/6254/22 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі № 440/6254/22, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати та виплатити середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду. Ухвалою Верховного Суду від 09.05.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023.

Ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі № 440/6254/22 мотивована тим, що позов пред`явлено поза межами місячного строку звернення до суду та позивачем не наведено обставин, які б свідчили про неможливість подання ним позову у визначений законом строк.

Отже, щонайменше станом на 22.07.2022 (дату звернення до суду із позовом у справі № 440/6254/22) ОСОБА_1 був ознайомлений із наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 86 о/с від 16.02.2022, який отримав із листом ГУНП в Полтавській області № К-173/115/04/12-2022 від 28 червня 2022 року.

Разом з тим, із повторним позовом про оскарження вказаного наказу у цій справі звернувся лише 22.09.2023, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України, натомість більше ніж через рік з дати, з якої дізнався про порушення своїх прав.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Полтавським окружним адміністративним судом в межах розгляду справи № 440/6254/22 встановлено та зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без розгляду від 04.10.2022, яка набрала законної сили 28.03.2023, що 17 січня 2022 року ГУНП в Полтавській області винесено наказ № 93 "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності", з яким ОСОБА_1 ознайомився 08.02.2022, про що засвідчив власним підписом.

Відповідно до пункту 2 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним.

Аналізуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення (наказ № 93 від 17 січня 2022 року) ОСОБА_1 було відомо ще 08 лютого 2022 року, з огляду на доведення до відома позивачу під підпис вказаного наказу.

Зважаючи на те, що позивач був обізнаний із наказом № 93 від 17 січня 2022 року, а позов щодо визнання його протиправним та скасування подав 29.03.2024, то позовні вимоги у цій частині заявлені з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України, натомість більше ніж через два роки з дати, з якої позивач дізнався про порушення своїх прав.

Посилання позивача на те, що встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк ним не пропущено, оскільки право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту, що підтверджено правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки у спорі, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду, основною вимогою є визнання протиправним і скасування наказу № 86 від 16.02.2022 щодо звільнення зі служби, інші вимоги, в тому числі вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є похідними, тобто вимогами, задоволення яких залежить від основної. Відтак для звернення до суду у такій справі процесуальним законом встановлено місячний строк.

Щодо застосування правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 до даної справи, колегія суддів вважає їх нерелевантними до спірних правовідносин, оскільки предметом спору у справі № 755/12623/19 було стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за наявності рішення суду в іншій справі, яким визнано незаконним і скасовано наказ про звільнення та поновлено позивачку на роботі, натомість у справі, поданій до Полтавського окружного адміністративного суду, предметом спору є правомірність наказу, яким звільнено позивача зі служби.

Щодо посилання позивача на частину 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, яка у редакції до внесення змін Законом від 1 липня 2022 року № 2352-IX передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, суд наголошує, що предметом спору у цій справі є не порушення законодавства про оплату праці, а незаконність звільнення, тому вказана норма КЗпП України не застосовується для визначення строку звернення до суду у цій справі, колегія суддів вказує таке.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення у справах Стаббігс на інші проти Великобританії, Девеер проти Бельгії).

У пункті 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні проміжки часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У постанові від 22.06.2021 у справі 120/5780/20-а Верховним Судом визначено, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин, тобто обставин, які носять об`єктивний характер, не залежать від волевиявлення особи, які підтверджені належними і допустимими засобами доказування.

Заява ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду не обґрунтована обставинами, які об`єктивно та незалежно від волі позивача перешкоджали йому звернутися до суду з позовом у встановлений процесуальним законом місячний строк, а також не підтверджена доказами поважності причин пропуску такого строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення суду поважними.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 03.04.2024.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано повернув позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року по справі № 440/14176/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 по справі № 440/14176/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва