Справа № 160/32551/23
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32551/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 (суддя Олійник В.М.) про забезпечення позову у справі №160/32551/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №296-рл від 16.11.2023 року про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним ТОВ «Тейлор Холд» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9, ) реєстраційний номер 00135 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити інформацію (запис) щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним ТОВ «Тейлор Холд» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9, ) реєстраційний номер 00135 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Разом з тим, представником товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» подану заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій останній просить:

- зупинити дії розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №296-рл від 16.11.2023 року про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним ТОВ «Тейлор Холд» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9, ) реєстраційний номер 00135 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити інформацію (запис) щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним ТОВ «Тейлор Холд» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9, ) реєстраційний номер 00135 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» здійснює свою професійну діяльність на підставі ліцензії на оптову торгівлю пальним за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний №00135, терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року. 16 листопада 2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено розпорядження №296-рл, яким позивачеві анульовано ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним. Стверджує, що позбавлення позивача ліцензії на здійснення одного з основних видів його діяльності - оптової торгівлі пальним може стати наслідком зупинення його господарської діяльності. Зазначає, що про грубе порушення відповідачем прав підприємства та суттєво впливає на ведення господарської діяльності та призводить до негативних наслідків у його взаємовідносинах з іншими суб`єктами господарювання, серед яких є й інші підприємства, установи, організації, яким позивач зобов`язаний поставити пальне для виконання своїх завдань та функцій, що є неприпустимим під час дії воєнного стану. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону №481/95-ВР). Стверджує, що позивач позбавлений права здійснювати оптову торгівлю пальним, що є його основним видом діяльності, з моменту анулювання ліцензії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» про забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд», звернулось з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що згідно оскаржуваної ухвали, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову в спосіб, який пропонує позивач, фактично є вирішенням спору по суті без судового розгляду, що є неприпустимим. Однак, стверджує скаржник, такі висновки суду є помилковими, у зв`язку з наступним. Положеннями статей 150-151 КАС України передбачено, що, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Зазначає, що заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Стверджує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки. Стверджує, що приймаючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не враховано, що обраний спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету і водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного рішення по суті спору, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті позовних вимог. Скаржник зазначає, що при вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову судом залишено поза увагою, що відповідно до оспорюваного розпорядження анульовано ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі реєстраційний номер НОМЕР_1 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З урахуванням зазначеного, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст.152 КАС України обов`язок доведення підстав для вжиття заходів забезпечення позову покладається на заявника.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції вірно визначився, що забезпечення позову в спосіб, який пропонує позивач, фактично є вирішенням спору по суті без судового розгляду, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені і ухвалі суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, 311, 316, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Холд» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 року у справі №160/32551/23 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 року у справі №160/32551/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя А.В. Суховаров