Справа № 500/2005/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2005/24

29 травня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Сагайдака Володимира Васильовича звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації за статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як військовозобов`язаному, який має дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації за статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як військовозобов`язаному, який має дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та 18.03.2024 звернувся до відповідача з заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1933 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у зв`язку тим, що його матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю II групи, матір непрацездатна, отримує пенсію по інвалідності, є вдовою, його батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Позивач проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 та здійснює за нею постійний догляд. Має сестру ОСОБА_4 , яка проживає за іншою адресою та не має можливості утримувати й здійснювати догляд за своєю непрацездатною матір`ю ОСОБА_2 , бо розлучена та самостійно утримує своїх малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відповідь на заяву позивача про надання відстрочки від призову на службу під час мобілізації відповідач не надав ані підтвердження надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації, ані жодної обґрунтованої відповіді щодо підстав для ненадання відстрочки від призову під час мобілізації. Таку бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим через представника звернувся до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та з урахуванням положень статей 257-262 КАС України.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує. Вказує, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №53агд від 15.02.2024 призначена комісія у ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо перевірки законності надання відстрочок по мобілізації, у зв`язку з проведенням заходів загальної мобілізації на період дії воєнного стану в Україні та з метою дотримання законності у наданні відстрочок від призову по мобілізації військовозобов`язаним (солдатам/сержантам, офіцерам) відповідно до статті 23 Закону № 3543-XII. Результати роботи оформляються протоколами, комісія проводить засідання щоденно. Згідно з додатком №1 до вказаного наказу №53агд у ІНФОРМАЦІЯ_1 ведеться Книга протоколів засідання комісії, яка містить, зокрема, відомості про рішення комісії та підставу надання відстрочки.

18.03.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла з четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 (смт. Козова) заява ОСОБА_1 . У цей же день комісією щодо перевірки законності надання відстрочок по мобілізації розглянута дана заява з доданими до неї документами та прийнято рішення: "Законність поданих документів щодо надання відстрочки від призову на військову службу по мобілізації не погоджено», протокол №23 від 18.03.2024.

Відповідь заявнику підготовлена четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 та надана у терміни та в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян", а саме надіслана поштовим відправленням за вихідним №4/1763 від 19.03.2024 простим листом. Повторно відповідь на заяву позивача направлена рекомендованим листом.

Відповідач зазначає, що згідно з поданими ОСОБА_1 документами, його матір ОСОБА_2 є особою з інвалідності ІІ групи, проте у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ №0809272 від 23.03.2017 про умови та характер праці зазначено: робота у спеціально створених умовах, тобто особа не потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 має працездатну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка може здійснювати догляд, тому відсутні законні підстави для надання відстрочки від призову за вказаною позивачем підставою.

Відповідач в обґрунтування свого рішення посилається на положення Сімейного кодексу України стосовно рівності прав та обов`язків дітей щодо батьків, обов`язку повнолітніх дітей піклуватися про батьків. Вважає, що порушень не допустив при розгляді заяви військовозобов`язаного ОСОБА_1 (а.с.29-33).

Представником позивача подано до суду додаткові пояснення про те, що відповідачем не з`ясовано той факт, що його сестра ОСОБА_4 є також військовозобов`язаною особою, оскільки вона за фахом медична сестра та працює по спеціальності в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради на посаді сестри медичної нейрореабілітаційного відділення, а також вона самостійно виховує двох малолітніх дітей, оскільки її шлюб було розірвано ще у 2017 році на підставі рішення суду по справі №607/853/17 (а.с.55-56).

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи учасників, викладені у заявах по суті справи, письмовими доказами, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_7 , є військовозобов`язаним.

18.03.2024 позивач звернувся через четвертий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_4 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статі 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як такий, що має матір з інвалідністю ІІ групи.

До заяви позивач додав наступні документи: довідку про склад сім`ї від 18.03.2024, свідоцтво про народження щодо себе, довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0809272 від 23.03.2017, видану матері ОСОБА_2 , та її пенсійне посвідчення, свідоцтво про смерть батька ОСОБА_3 , судові рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 від 18.11.2020, рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 (сестрою позивача) та ОСОБА_8 від 21.02.2017 (а.с.44-52).

Заява позивача зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 за вхідним №6064 від 18.03.2024, розглянута комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо перевірки законності надання відстрочок по мобілізації з прийняттям рішення про непогодження надання відстрочки через наявність працездатної сестри (а.с.38-40, 46).

Відповідь на заяву ОСОБА_1 підготовлена четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 19.03.2024 №4/1763, зі змісту якої вбачається, що особа з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_2 має працездатну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зобов`язана відповідно до закону її утримувати, тому відсутні підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.43).

Відповідь направлена четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 заявнику поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення 17.04.2024 (а.с.36-37).

Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, ненадавши відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації по його заяві, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом,

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, від 06.05.2024 № 272/2024 затвердженими відповідними законами України, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, востаннє продовжено з 05:30 14.05.2024 строком на 90 діб, тобто до 12.08.2024.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Так відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_11 (військовозобов`язані, резервісти ІНФОРМАЦІЯ_9 - за викликом ІНФОРМАЦІЯ_10, військовозобов`язані, резервісти ІНФОРМАЦІЯ_12 - за викликом ІНФОРМАЦІЯ_12) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ (тут в редакції з 30.06.2023 - зі змінами згідно із Законом №3161-IX) передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Зокрема, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати (абзац одинадцятий частини першої).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154, тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (додаток 2 до Порядку), встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, зокрема повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час. З метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність в особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Щодо наявності відповідного права вчиняється відповідна відмітка у військовому квитку або запис у посвідченні. Рішення (видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, приймаються до громадян України (призовників, військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та підпорядкованих відділах.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №53агд від 15.02.2024 з метою дотримання законності у наданні відстрочок від призову по мобілізації військовозобов`язаним (солдатам/сержантам, офіцерам) відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в ІНФОРМАЦІЯ_1 створена комісія щодо перевірки законності надання відстрочок, рішення щодо наявності підстав для надання відстрочок приймаються такою комісією колегіально (а.с.42).

Предметом спору у цій справі є допущена бездіяльність щодо розгляду заяви позивача від 18.03.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу одинадцятого частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ, що діяла у період з 30.06.2023 по 17.05.2024, якою було установлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Сторонами визнається той факт, що матір позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІ групи. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0809272 від 23.03.2017 інвалідність встановлено довічно, причина інвалідності - загальне захворювання, висновок про характер та умови праці: робота в спеціально створених умовах (а.с.17).

Разом з тим, відповідач заперечує право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, бо умовою для відстрочки у випадку позивача є відсутність в особи з інвалідністю ІІ групи інших працездатних осіб, зобов`язаних за законом їх утримувати, а ОСОБА_2 (матір позивача) має працездатну доньку ОСОБА_4 .

Суд погоджується із відповідачем, що у період з 30.06.2023 по 17.05.2024 для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу одинадцятого статті 23 Закону №3543-ХІІ мають виконуватися такі умови: 1) наявність у військовозобов`язаного дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю (незалежно від групи інвалідності) та/або 2) наявність у військовозобов`язаного одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи; 3) такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Норма цієї статті пов`язана з обов`язком працездатних осіб утримувати осіб з інвалідністю (дружину/чоловіка, батьків).

Так, відповідно до частини першої статті 172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Згідно з частиною першою статті 202, статтею 203 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно зі статтею 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

ОСОБА_2 має працездатну доньку ОСОБА_4 , тому на підставі абзацу одинадцятого статті 23 Закону №3543-ХІІ були відсутні підстави для надання відстрочки від призову під час мобілізації позивачу. При цьому ті обставини, що ОСОБА_4 розлучена, має двох дітей, є теж військовозобов`язаною не впливають на обов`язок дочки відповідно до закону утримувати свою матір.

Заява позивача розглянута по суті звернення, відповідь направлена заявнику.

У спірних правовідносинах відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки в позові відмовлено, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 242-246, 262, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 29 травня 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.