Справа № 300/8364/23
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" травня 2024 р. справа № 300/8364/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Шевченко Наталія Павлівна в інтересах ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання дії протиправними щодо нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язання нарахувати та виплатити вказану допомогу, з врахуванням періоду роботи з 01.01.1992 по 30.06.2023 до спеціального стажу за вислугу років.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці призначена пенсія за віком. Надалі представник позивачки звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій. Проте, відповідач повідомив про відсутність права на виплату їй десяти пенсій, так як, відсутні відомості про те, що Калуська музична школа є загальноосвітнім навчальним закладом. Також зазначила, що за результатами розгляду заяви позивача від 20.06.2022 про виплату грошової допомоги, відповідач листом повідомив про те, що до спеціально стажу зараховано виключно період з 24.08.1982 по 31.12.1991, що складає 9 років 4 місяці 8 днів, а період з 01.01.1992 не враховано з тих підстав, що дитяча музична школа з вказаної дати належить до позашкільних навчальних закладів, в зв`язку з чим відсутні підстави для виплати позивачці грошової допомоги. Зазначила, що на день досягнення пенсійного віку позивач працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, має необхідний спеціальний страховий стаж понад 30 років, а тому, за вказаних обставин, має право на виплату грошової допомоги відповідно до статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Просила позов задовольнити повністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представниця Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проти заявлених позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Вказала, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошової допомоги при виході на пенсію особа має дотриматися таких вимог: станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення; пенсія має призначатися особі вперше; станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж на зазначених вище посадах (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років). Щодо зарахування періоду роботи позивачки з 01.01.1992 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, то представниця відповідача звернула увагу, що період роботи викладача у музичній школі до 01 січня 1992 року зараховують у стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки в Переліку закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959, було передбачено посаду викладача в середніх музичних школах, які належали до навчальних закладів. Натомість, у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, посада викладача відсутня. Отже, період роботи вчителів у зазначених закладах після 01.01.1992 зараховується у спеціальний стаж за вислугу років лише за умови, що ця музична школа є загальноосвітнім навчальним закладом, тобто віднесена до закладів освіти. З урахуванням вказаного, вважає, що відсутні правові підставі для врахування до спеціального страхового стажу позивачки спірного періоду роботи, а отже й відсутні правові передумови для виплати грошової допомоги. Просила в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.07.2023 року отримує пенсію за вислугу років.
Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28.08.1982 (а.с. 10) позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з:
24.08.1981 зарахована викладачем скрипки, концертмейстером по класу фортепіано у Калуську музичну школу;
20.06.2023 переведена на посаду викладача струнно-смичкових інструментів Калуської дитячої музичної школи управління культури, національностей та релігій Калуської міської ради.
09.08.2023 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком, 21.07.2023 року їй призначено пенсію за вислугу років, однак грошова допомога не виплачена.
08.11.2023 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Листом від 13.11.2023, відповідачем повідомлено позивачку про відмову в призначенні грошової допомоги (а.с. 65).
Так, відповідно до змісту листа зазначено, що час роботи вчителем у музичній школі зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років до 01.01.1992, оскільки за Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 була передбачена посада викладача в музичній школі, яка відносилася до навчальних закладів та дитячих установ. Періоди роботи вчителів у зазначених закладах після 01.01.1992 зараховуються до спеціального стажу за умови, що музична школа є загальноосвітнім навчальним закладом. У поданих позивачем документах відсутня інформація про те, що музична школа є загальноосвітнім навчальним закладом. Стаж роботи позивачки в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е -ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, складає 9 років 4 місяці 8 днів. Позивачці призначена пенсія за віком та відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги за відсутністю 30 років стажу роботи в закладах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.
Не погоджуючись з відмовами відповідачів щодо виплати грошової допомоги, позивачка, через уповноважену представницю, звернулася до суду з метою захисту порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також бере до уваги положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).
За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058-IV).
Приписами пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е -ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії), передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.
Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1191 (далі Порядок №1191), до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік №909).
Пунктом 5 Порядку №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е -ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.
Як з`ясовано судом та підтверджується змістом листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області позивачу 21.07.2023 призначено пенсію, однак грошову допомогу не виплачено.
Листом від 13.11.2023, відповідачем повідомлено позивача про відмову в призначенні грошової допомоги.
Доказів отримання позивачкою будь-якого іншого виду пенсії відповідачами не надано.
До спеціального страхового стажу позивача зараховано період роботи з 24.08.1982 по 31.12.1991 на посаді викладача концертмейстера музичної школи, який становить 9 років 4 місяці 8 днів.
Отже, відповідачем до спеціального стажу зараховано період роботи позивачки на посаді викладача скрипки, концертмейстера музичної школи тільки до 01.01.1992. При цьому обґрунтовуючи правомірність таких дій відповідач посилається на відсутність інформації про те, що музична школа є загальноосвітнім навчальним закладом.
Досліджуючи наявність правових підстав для врахування до спеціального страхового стажу позивачки, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 01.01.1992, суд зазначає таке.
Згідно з положеннями статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 за №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Суд зауважує, що позивачка на підтвердження наявного трудового стажу, в тому числі спеціального страхового стажу, подавала копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28.08.1982 (а.с.10).
Також, в матеріалах справи містяться копії наказів про встановлення педагогічного навантаження, наказів про встановлення категорій, наказів про направлення у відповідні відрядження для підвищення кваліфікації, наказів про надання чергових щорічних відпусток тривалістю для педагогічних працівників, посвідчень про підвищення кваліфікації, атестаційних листів, які складалися щодо позивача як до працівника освіти та з урахуванням її педагогічного стажу (а.с. 11-61).
Згідно з наданою копією трудової книжки, позивач в період з 01.01.1992 по 30.06.2023 працювала на посадах викладача скрипки, концертмейстера по класу фортепіано і викладача струнно-смичкових інструментів.
Так, Переліком №909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року №1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Відповідно до пункту 3 Примітки Переліку №909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
За приписами статті 28 Закону України Про освіту від 23.05.1991 за №1060-XII (далі Закон №1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Згідно зі статтею 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Як передбачено статтею 4 Закону України Про позашкільну освіту від 22.06.2000 за №1841-III (далі Закон №1841-III), з наступними змінами та доповненнями, позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України Про освіту, цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Отже, позашкільна освіта є складовою системи освіти.
Статтею 12 Закону №1841-III та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 за №433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
В силу правового регулювання статті 21 Закону №1841-III, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 30 років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 за №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.
Суд звертає увагу на те, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку №963, який відносить посаду, зокрема, викладач і концертмейстер до педагогічних посад.
Як уже відзначалось, пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено право на пенсію за вислугу років працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Таким чином, на переконання суду, викладач і концертмейстер дитячої музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої в постанові від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 (номер провадження 11-1100апп18), викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладача повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту е Закону України Про пенсійне забезпечення при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Виходячи з наведеного, викладач скрипки, концертмейстер, викладач струнно-смичкових інструментів музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи позивача на зазначених посадах у Калуській музичній школі (Калуській дитячій музичній школі №2, Калуській дитячій музичній школі управління культури, національностей та релігій Калуської міської ради), повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні пункту е статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
Вимоги пунктів 5-7 Порядку №1191 передбачають, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, станом на день її призначення.
Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Враховуючи наведене, беручи за основу висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17 (номер провадження 11-1100апп18), суд дійшов висновку, що у позивачки наявний необхідний спеціальний стаж роботи (більше 30 років), займані нею посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, а тому ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.
З приводу доводів представниці відповідача щодо відсутності порушень відповідачем прав позивачки, оскільки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не приймало рішень про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, суд зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка із заявою про призначення пенсії за віком звернулася 09.08.2023, однак грошову допомогу їй виплачено не було. Тому представниця позивачки звернулася із заявою про виплату вказаної допомоги.
У відповідь на таку заяву ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 13.11.2023 повідомило позивачку про те, що посада викладача в позашкільних закладах освіти відсутня в Переліку №909, у зв`язку з чим відсутній спеціальний стаж для виплати спірної допомоги (а.с. 65).
З наведеного вбачається, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, хоча і не прийняло рішення про відмову у виплаті позивачці грошової допомоги, однак у листі від 13.11.2023 надало оцінку наявності у позивача права на виплату такої допомоги та повідомило позивачку про недостатність спеціального стажу та, фактично, зазначило про відсутність права на отримання грошової допомоги..
Таким чином, викладена у листі від 13.11.2022 відмова ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у виплаті позивачці грошової допомоги підлягає оцінці на відповідність ознакам правомірності.
Зважаючи на викладене та на встановлене в позивача право на нарахування та виплату спірної допомоги, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є протиправними.
З метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивачки, слід зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, врахувавши при цьому періоди з 01.01.1992 по 30.06.2023 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.
За наведених підстав та вказаних правових норм, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наведене, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, врахувавши при цьому періоди з 01.01.1992 по 30.06.2023 до спеціального стажу за вислугу років згідно з пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, код в , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.