Справа № 523/21547/23
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/10/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Суворової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 Начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.11.2023 року звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована позивачем наступним чином.

Постановою № 994 від 20.11.2023 року адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради на позивача як начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за відсутність створення умов доступності для осіб з обмеженими фізичними можливостями , що передбачено ст. 152 КУпАП. Вважає, що постанова № 994 від 20.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності та витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна балансоутримувачем державного майна за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 12-в є Державне агентство меліорації та рибного господарства, яке знаходиться за адресою: 04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових стрільців, буд.45-А. Позивач, як начальник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області неодноразово звертався до Держрибагентства, як до розпорядника бюджетних коштів з метою надання додаткового фінансування для вирішення питання капітального ремонту адміністративної будівлі для забезпечення доступності приміщення для осіб з інвалідністю , проте це питання вирішено не було .

У зв`язку з чим, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову № 994 від 20.11.2023 року , винесену адміністративною комісією Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 04.12.2023 року справу передано на розгляд Приморського районного суду міста Одеси.

За результатами автоматизованого розподілу від 20.12.2023 року справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Суворовій О.В., яка отримана суддею - 21.12.2023 року.

Ухвалою від 03.01.2024 року позовна заява - залишена без руху.

10.01.2024 року позивач надав заяву з усуненням недоліків з квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою суду 17.01.2024 року відкрито провадження.

13.02.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому представник просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності (а.с.49-51).

Ухвалою суду від 11.04.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адв. Бєлої Є.Ю. про витребування доказів задоволено. Витребувано у Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради фотофіксацію об`єкту благоустрою адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на якій зображено відсутність умов доступності для осіб з обмеженими фізичними можливостями, яка, в свою чергу, була додана до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2023 року №001444 головним спеціалістом відділу контролю території Пересипського району УКТМ Пісаревим А.В.

30.04.2024 року на виконання ухвали суду від 11.04.2024 року про витребування доказів, від Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшла фотофіксація об`єкту благоустрою адміністративної будівлі за адресою: м.Одеса, вул.Балківська,12-в (а.с.74-75).

У судове засідання 21.05.2024 року з`явився представник позивача Бєла Є.Ю., просила суд задовольнити вимоги позовної заяви з підстав викладених в позові .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронної відправки вкладення (а.с.76). Також в матеріалах справи міститься відзив в, в якому представник відповідача просить розглядати справу без участі представника (а.с.49-51).

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки представника Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради до суду, що відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у наявних в матеріалах справи документах, за відсутності останнього.

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, вивчивши відзив, надісланий відповідачем, заслухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.11.2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № ДБМ 001444 про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП, в якому в поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 з протоколом не згодний (а.с.7).

20.11.2023 року Адміністративною комісією Виконавчого комітету Одеської міської ради було винесено постанову № 994 по справі про адміністративне правопорушення, якою на громадянина ОСОБА_1 - Начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 020 ,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме: відсутність створення умов доступності для осіб з обмеженими фізичними можливостями (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право власності від 23.10.2012 року та витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна балансоутримувачем державного майна за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 12 в, об`єкт в цілому складається з будівель лі. «А», «Б», загальною площею 833,8 кв.м., основною площею 697,3 кв.м., відображених у технічному паспорту від 27.01.2012 року є Державне агентство рибного господарства України (а.с.9-10).

Відповідно до наданої представником позивача технічного паспорту на нежитлові будівлі за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 12 в , виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР, замовником якого є Державне агентство рибного господарства України (), наявний схематичний план приміщень, загальна площа, кількість поверхів та кількість приміщень (а.с.57-63).

До матеріалів справ надано листи Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області № 1-4-01/1370-332 від 05.06.2023 року, № 1-6-01/1514-23 від 20.06.2023 року, № 1-4-01/2061-23 від 06.09.2023 року, № 1-5-01/262923 від 09.11.2023 року та № 1-5-01/365-24 від 21.02.2024 року, адресовані на ім`я Голови Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм , з яких вбачається, що Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області неодноразово зверталось до власника майна з приводу виділення додаткових коштів для обладнання пандусу за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 12 в (а.с.11-12,14).

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 6, ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до протоколу не додано матеріали фотофіксації, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відсутні пояснення свідків.

Фотофіксацію виявленого правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 11.04.2024 року.

На переконання суду, додане до відзиву фото, яке не зазначене в протоколі , не підтверджує та не спростовує факту порушення, викладеного у протоколі, оскільки на наданому фото відсутня прив`язка до місцевості, не надані пояснення з приводу того, що зображено на цьому фото, а отже, відсутні підстави вважати, що фото зроблене саме в цей час та за цією адресою та має відношення до вказаного адміністративного правопорушення, тому суд не може прийняти його до уваги як належні та допустимі докази.

Також з оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності 20.11.2023 року, як посадову особу в.о. начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області за фактом відсутності створення умов доступності для осіб з обмеженими фізичними можливостями за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, станом на 09.11.2023 року ОСОБА_1 , як посадова особа в.о. начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області не є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 у справі № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначені принципи і положення закону при винесенні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази щодо події правопорушення та вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 2 статті 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, згідно з якою в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження наявності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була винесена без достатніх правових підстав, за відсутності події та складу правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі.

Тому суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 є підставною та обґрунтованою щодо скасування постанови № 994 від 20.11.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, а тому такою, що підлягає задоволенню, а постанова Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 19, 77, 122, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради № 994 від 20.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 в.о. начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП - скасувати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2024 року.

Суддя О.В.Суворова