Справа № 480/1686/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2024 р. Справа № 480/1686/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якій просила:
2) зобов`язати відповідача перевести позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 26 травня 2023 року та виплачувати позивачу пенсію з цього часу з урахуванням виплачених сум.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області) як отримувач пенсії за віком. Позивач звернулася до сервісного центру ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та заява була передана для розгляду ГУ ПФУ в Харківській області. Втім відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з тих підстав, що позивач та годувальник зареєстровані за різними адресами, тобто не підтверджено факт перебування на утриманні свого чоловіка. Позивач вважає, що подані разом із заявою від 26.05.2023 документи підтверджують факт її перебування на утриманні чоловіка - ОСОБА_2 , а тому відмова відповідача є протиправною.
Ухвалою суду від 11.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки аналіз наданої позивачем заяви від 26.05.2023 р. та доданих до неї документів свідчать про відсутність права на перерахунок пенсії, оскільки паспортні дані позивача, а саме реєстрація місця проживання, не співпадають з даними, зазначеними в довідці про сумісне проживання.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як встановлено судом з позову та підтверджується пенсійним посвідченням позивача (а.с.9) та посвідченням дружини ліквідатора №015102 (а.с.14), позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Так, 26.10.1985 між позивачем та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.13).
Після укладення шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився спільний син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.18).
Втім у віці 31 рік, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.12).
У подальшому, перебуваючи на пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач 26.05.2023 звернулася до сервісного центру ГУ ПФУ в Сумській області - Шосткинського об`єднаного управління ПФУ, із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 797-ХІІ від 28.02.1991 (а.с.10).
З позову вбачається, що до заяви позивач додала: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 свідоцтво про укладення шлюбу між нею та ОСОБА_2 , архівну довідку про розмір її заробітної плати, довідку про доходи чоловіка ОСОБА_2 , довідку коменданта гуртожитку від 04.10.1988 року про перебування позивача на утриманні чоловіка, документи щодо зняття з реєстрації під час хвороби чоловіка у зв`язку із отриманням житла, свідоцтво про народження сина та посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідатора першої категорії смерть якого пов`язана із Чорнобильською катастрофою. Вказане відповідачем не заперечувалося.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
У рішенні вказано, що аналіз наданої позивачем заяви № 2319 від 26.05.2023 р. та доданих до неї документів, свідчать про відсутність права на даний перерахунок. Паспортні дані, а саме реєстрація місця проживання, не співпадають з даними довідки про сумісне проживання (а.с.11, 39).
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Статтею 36 Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Так, згідно ч. 1 ст. 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Частиною 2 статті 36 Закону №1058-IV передбачено, що непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються, серед іншого, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 36 зазначеного Закону, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Зміст вищезазначених норм Закону №1058-IV свідчить, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника, зокрема, дружині, може призначатися при дотриманні певних умов, серед яких:
- належність до непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, зокрема досягнення дружиною пенсійного віку;
- перебування на утриманні померлого годувальника, або ж втрата джерела засобів до існування.
Судом встановлено, що 26.10.1985 позивач та ОСОБА_2 уклали шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.12-13). Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком (а.с.9).
Тобто, позивач у розумінні Закону №1058-IV відноситься до непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника.
Поряд з цим, як вже зазначалось вище пенсія у зв`язку з втратою годувальника може призначатися, якщо непрацездатний член сім`ї, крім іншого, також перебував на утриманні померлого годувальника, або ж якщо дружина, яка не були на його утриманні, втратила джерело засобів до існування.
З позову вбачається, що до заяви про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника позивач на підтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника надала, серед іншого, довідку коменданта гуртожитку від 04.10.1988 року про перебування позивача на утриманні чоловіка. Вказане відповідачем не заперечувалося. Позивач вважає, що надані до заяви документи у повній мірі підтверджують факт перебування її на утриманні померлого годувальника, а тому оскаржуване рішення є протиправним.
Надаючи оцінку прийнятому рішенню в розрізі поданих позивачем документів, судом береться до уваги, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування регулюються Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), відповідно до підпункту 9 пункту 2.3 розділу ІІ якого до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
У свою чергу пунктом 2.11 Порядку №22-1 визначено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Так, згідно із пункт 2.22 Порядку №22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.
Отже, підсумовуючи, суд зазначає, що підставою для переведення з одного виду пенсії на інший, зокрема, з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, є подання заяви з необхідними документами до пенсійного органу. До цієї заяви обов`язково додається документ, який підтверджує перебування особи на утриманні померлого годувальника (за умови призначення пенсії непрацездатному члену сім`ї, який перебував на утриманні померлого годувальника, що має місце у цьому випаду).
Таким документом є відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), або інші документи, видані за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт, або судове рішення про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.
Суд звертає увагу, що вимоги нормативно-правових актів свідчать про обов`язковість надання разом з заявою про перехід (перерахунок) з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника документу, який підтверджує перебування особи на утриманні померлого годувальника.
Отже, позивач повинна була надати документ, виданий відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема, органом місцевого самоврядування, які б підтверджували факт перебування на утриманні померлого годувальника, рішення суду.
З матеріалів справи вбачається, та це визнається позивачем у позові, що відповідно до наданих до заяви від 26.05.2023 документів, позивачем не підтверджено факт її спільної реєстрації з годувальником - ОСОБА_2 , оскільки позивач з 29.11.1988 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в той час, як годувальник - ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Тобто на момент смерті чоловіка, позивач не була зареєстрована з ним за однією адресою. Докази протилежного відсутні.
Поряд з цим, позивачем разом із заявою про переведення на інший вид пенсії було подано, серед іншого, довідку коменданта гуртожитку від 04.11.1988 про те, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_2 , її син ОСОБА_3 , 1987 р.н., до смерті батька по 03.11.1988 року знаходився на його утриманні (а.с.15).
Втім означена довідка у розумінні п.п.2.11, 2.22 Порядку №22-1 не є документом, що видана органом місцевого самоврядування та підтверджує факт перебування саме позивача на утриманні померлого годувальника - ОСОБА_2 .
Також позивачем не було надано суду рішення суду про підтвердження факту про перебування її на утриманні годувальника - ОСОБА_2 , а суд адміністративної юрисдикції не може встановлювати факт перебування на утриманні померлого годувальника.
Щодо наданої позивачем копії ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова про відмову у відкритті провадження у справі №589/5465/23 суд зазначає, що дійсно, певний час юрисдикція подібних спорів була невизначеною, оскільки паралельно існували різні підходи до вирішення подібних спорів в адміністративній та цивільній юрисдикціях.
Відтак, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29.05.2024.

Суддя І.Г. Шевченко