Справа № 120/5633/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

28 травня 2024 р. Справа № 120/5633/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Комар Павло Анатолійович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до головного управління Держпродспоживслужби України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, акту перевірки та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного управління Держпродспоживслужби України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, акту перевірки та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 06.05.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам КАС України а саме:

- до позовної заяви не додано копії звернення сторони позивача до народного депутата України ОСОБА_2 , а також не надано доказів звернення до відповідача щодо отримання копії оскаржуваного Акту та рішення про результати проведеної перевірки. Крім того, позивач посилається на те, що зверталася зі скаргами до Першого заступника голови комітету Верховної Ради України з питань енергетики та житлово-комунальних послуг, народного депутату України Кучеренко О.Ю., а також до відповідача, однак не надає таких звернень до позовної заяви, чим допущено порушенням вимог процесуального закону.

- на ст. 5 позовної заяви позивачем зазначено "відповідач неправильно застосував норми матеріального права , допустив неправильне тлумачення норм ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" і помилково прийняв рішення про те. що завищення вартості послуг з опалення МЗК для буд. АДРЕСА_1 шляхом недостовірного розрахунку вартості комунальної послуги (штучно завищено вартість послуг) із застосуванням явно недостовірної загальної площі будинку у розмірі - 2898,3 м кв., яка не відповідач....".

В той же час в супереч самостійно зазначеному позивачем нею вказано про ненадання відповідачем їй копію такого рішення.

- Згідно змісту позовної заяви, позивач, зокрема, просить: визнати протиправними бездіяльність та невиконання законних вимог народного депутата України відповідачем при проведенні позапланової перевірки про надання житлово-комунальних послуг КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" по буд. 46 вул. 600-річчя, м. Вінниця за скаргами ОСОБА_1 такими, що порушують права, свободи та законні інтереси позивача.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві жодним чином не обґрунтовано таку позовну вимогу, не наведено в чому полягає бездіяльність відповідача та порушення її прав, свобод та законних інтересів.

Крім того, необхідним звернути увагу позивачки на тому, що оскарження порядку розгляду звернення народного депутата України жодним чином захищають порушені, на її думку, майнові права. Окрім того, нерозгляд вказаного звернення чи його неналежний розгляд стосуються до прав народного депутата та не можуть виступати предметом даного спору за позовом ОСОБА_1 , оскільки остання жодним чином не уповноважена представляти у суді інтереси народного депутата України.

Заявляючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення та Акту відповідача, що для звернення до суду з такими вимогами. Зміст позовної заяви зводиться до незгоди з нарахуванням КП ВМР "Вінницямськтеплоенерго" плати за комунальні послуги.

У контексті з наведеним суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У контексті з наведеним суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

До суду позивачкою подано на виконання вимог ухвали суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді від 16.05.2024 уточний позов залишено без руху та запропоновано позивачці привести позовну заяву у відповідність до вимог процесуального закону, а саме:

- згідно прохальної частини уточненого позову позивачка, зокрема, просить: визнати протиправними дії посадових осіб ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області при проведенні позапланового державного заходу щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, який провели посадові особи ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області по буд. №46 вул. 600-річчя, м. Вінниця за скаргами ОСОБА_1 щодо надання житлово-комунальних послуг КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" таким, що порушують права, свободи і інтереси позивача, що охороняються законом.

Суддя зазначає, що така вимога позивачем сформована не чітко, а саме позивачем не конкретизовано в чому полягають такі дії відповідача, що на її думку мають бути визнані судом протиправними.

Крім того, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача, однак не заявляє вимоги щодо відновлення порушених прав, що суперечить нормам ст. 2, ч. 1 ст. 5 КАС України.

Суддя звертає увагу позивачки, що позовні вимоги під пунктами 2 та 3 прохальної частини уточненого позову не стосуються відновлення порушених прав позивача за п. 1 прохальної частини.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги та навести відповідне обґрунтування.

На адресу суду від позивачки 20.05.2024 надійшло клопотання до якого долучено позовну заяву у новій редакції згідно якої просить:

1.Визнати протиправними дії посадових осіб Головного Управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області при проведенні позапланового державного заходу щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, який провели посадові особи Головного Управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області по буд.46 вул.600-річчя, м. Вінниця за скаргами ОСОБА_1 щодо надання житлово-комунальних послуг КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» по буд.46 вул.600-річчя, м. Вінниця такими, що порушують зазначені нижче нормативно-правові акти та одночасно порушують права позивача як споживача комунальної послуги:

- відповідач порушив норму наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України N?94 від 29.01.2020 року «Про затвердження форми акта , складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів» із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства економіки України №4877 від 28.11.2022, яким було затверджено чинний «Перелік нормативно-правових актів та нормативних документів, відповідно до яких складено перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю)» та безпідставно застосував явно недійсний «Перелік нормативно-правових актів та нормативних документів, відповідно до яких складено перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю)» ;

- відповідач порушив норми ДСТУ 8302:2015 про те, що для оформлення посилання на закон або нормативний акт у списку використаних джерел потрібно навести ідентифікаційні дані самого закону або акта, зокрема його назву, тип, номер, дату ухвалення, а також дату останньої зміни, та дані відповідного джерела, у якому такий закон або акт опубліковано та явно не вказав в Акті від 24.04.2024 року назву нормативного акту, тип, дату ухвалення, номер та організацію видавника зазначеного нормативного акту.;

-відповідач порушив норми п.п.6,7, 8 розділу IV «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11. 2018 року №315 про те, що у разі відсутності проекту на будівлю, у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень то обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби, може бути визначений спрощено та явно проігнорував обставину справи про те, що у міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар Люкс» наявна проектна документації на будинок 46 по вул. 600-річчя м. Вінниця;

- відповідач порушив норму п.9.розділу IV «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315 про те, що в розрахунках обсягу теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку застосовується загальна опалювальна плоша будівлі/будинку і явно дійшов неправильного висновку про те, що надавач комунальної послуги начебто правильно застосував в розрахунках загальну площу будинку по вул. 600-річчя м. Вінниця у розмірі ---2 898.3м2. (загальна площа квартир) , яка не відповідає відомостям із проектної документації та Технічного паспорту вищезазначеного будинку.

- відповідач порушив норму п.3 4.4 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» про те, що зобов`язання вести і зберігати технічну або іншу встановлену законом документацію багатоквартирного будинку (серед іншого, проектну документацію, відповідно до якої встановлюється опалювальна площа будівлі) покладено на управителя багатоквартирного будинку та явно проігнорував обставину справи про те, що у міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар Люкс» наявна проектна документації на будинок АДРЕСА_1 .

- відповідач порушив норму ч.1 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» про те, що зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку) та дійшов неправильного висновку про те , надавач комунальної послуги начебто правильно знімає показники теплового лічильника без участі управителя, так як не надав доказів наявності комерційного обліку теплової енергії за допомогою системи дистанційного зняття показань теплового лічильника ;

- відповідач явно порушив норму ч. 3 ст. 42 Конституції України про те, що Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт; та захистити законні комунальної послуги, інтереси позивача як споживача викладене в Акті від 24.04.2024 року№0004.

2. Визнати протиправним та скасувати Акт від 24.04.2024 року №0004 позапланового державного заходу щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, який склали посадові особи Головного Управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області по буд.N?46 вул.600-річчя, м. Вінниця за скаргами ОСОБА_1 щодо надання житлово-комунальних послуг КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» по буд.46 вул.600-річчя, м. Вінниця.

3.Зобов`язати посадових осіб Головного Управління Держпрод-споживслужби у Вінницькій області ухвалити нове рішення та вжити заходи для належної перевірки, контролю та врегулювання оскаржуваної ситуації, належного захисту і поновлення прав позивача при наданні житлово-комунальних послуг КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» по буд.46 вул.600-річчя, м. Вінниця за скаргами ОСОБА_1 .

За результатом аналізу поданої позовної заяви суд роз`яснює позивачці, що зміст позову це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення.

При цьому обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не можуть бути лише самі по собі посилання позивача на неправомірність дій відповідача без зазначення у чому виявилась їх дія чи то вплив на права, свободи чи інтереси позивача. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносини і що внаслідок певних дій (бездіяльності) відповідача ці відносини стали спірними. У свою чергу, від характеру спірних правовідносин залежить правова кваліфікація спору.

Виділення змісту позову має важливе практичне значення, оскільки дозволяє встановити межі дослідження обставин справи під час судового розгляду і ухвалити конкретне, повне і доступне рішення, що є підставою для ефективного та швидкого відновлення порушеного права.

Крім того, обов`язковою умовою для задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Заінтересованість позивача повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки саме для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

Суд наголошує, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до висновку, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 року у справі № 800/301/16, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Аналогічний висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 802/2474/17-а.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Аналізуючи подану заяву про усунення недоліків суд акцентує увагу, що позивачем не в повній мірі усунуто недоліки позовної заяви та не виконано вимоги, які зазначені в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 року, а саме позивачем належним чином не обґрунтовано спосіб захисту та із прохальної частини суду не зрозуміло, що саме просить вчинити позивач для захисту її порушеного права.

Необхідно зауважити, що суд не є інструментом в руках учасників справи, зокрема, і в аспекті формування позовних вимог та обґрунтування порушеного права.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

При цьому, звертаю увагу на те, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 2 КАС України.

За правилами передбаченими частинами 5 та 6 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

За наведених обставин, враховуючи те, що суддею позовну заяву залишено без руху двічі, а також те, що позов не приведено у відповідність до вимог процесуального закону, а вимоги ухвали суду залишились виконаними не у повній мірі, вважаю, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до положень частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до головного управління Держпродспоживслужби України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, акту перевірки та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович