Справа № 160/607/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/607/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року

у справі № 160/607/22

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у здійснені перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" Сектор із соціально гуманітарних питань N 33/24-/с -1443 від 15.06.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 (з урахуванням виплачених сум) пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" Сектор із соціально - гуманітарних питань N 33/24-/с -1443 від 15.06.2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року у справі №160/607/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

В подальшому, 15 лютого 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, у якій вона просила: винести рішення у адміністративній справі № 160/607/22 про заміну сторони виконавчого провадження із ОСОБА_2 , на ОСОБА_1 , видати виконавчий лист у адміністративній справі № 160/607/22 на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі №160/607/22 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Судом вказано, що Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Суд дійшов до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (листі), а заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої скаржниця просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 160/607/22, як таку що винесено з порушенням норм процесуального права.

Скаржниця вказує, що є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Зазначає, що ОСОБА_2 за життя не отримав доплату до пенсії, яку відповідач нарахував йому на виконання рішення суду у справі № 160/607/22, виконавчий лист №160/607/22 ОСОБА_2 було отримано, однак цей виконавчий лист не пред`явлено до виконання. Звертає увагу, що нею згідно приписів ч.3 ст.61 Закону №2262 подано заяву до відповідача про виплату їй згаданої доплати до пенсії ОСОБА_2 , однак відповідач рекомендував скаржниці звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 160/607/22.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Згідно з ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З огляду на положення вказаної норми права можливо дійти висновку про те, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються. При цьому, положення вказаної норми визначають осіб, які мають право на одержання таких сум, зокрема, дружина, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті.

Наведене вище дає підстави для висновку, що Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються за процедурою, визначеною статтею 61 Закону №2262-ХІІ.

Отже, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у справах: №380/9537/21 (постанова від 24.01.2024), №520/926/21 (постанова від 01.05.2023), №420/16546/21 (постанова від 27.09.2023), №420/18164/21 (постанова від 05.12.2023).

Доводи скаржника про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рекомендувало їй звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 160/607/22 вищевказаний висновок суду не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. Натомість зворотні доводи скаржниці свого підтвердження не знайшли.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 160/607/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко