Справа № 380/7453/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року справа №380/7453/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.,

з участю представника відповідача Курки Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Сольський Володимир Степанович, звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 у вчиненні перешкод несення військової служби під час мобілізації громадянином ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 усунути перешкоди у несенні військової служби під час мобілізації громадянином ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 про переведення та перевести його у відповідний підрозділ забезпечення відповідно до висновків ВЛК.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходить службу за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_1 у званні солдат з 19.03.2022. Вказує, що відповідно до рішення військово-лікарської комісії (довідка №730 від 14.08.2023) та довідки №614/2 від 19.12.2023 позивача визнано обмежено придатним до військової служби та зазначено, що він придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. У зв`язку з цим позивач надіслав на адресу в/ч НОМЕР_1 рапорт про переведення його у відповідний підрозділ відповідно до висновків ВЛК, однак відповідач відмовив у реєстрації вказаного рапорту. ІНФОРМАЦІЯ_1 на адвокатський запит листом від 20.03.2024 повідомив про відсутність у Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» інформації щодо перебування позивача на військовому обліку, його призов чи проходження військової служби. Вважаючи, що командування в/ч НОМЕР_1 чинить перешкоди позивачу та допускає до проходження військової служби, просить визнати протиправним дії відповідача та задовольнити позовні вимогу у повному обсязі.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. На підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 19.03.2022 №11 позивач був зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , призначений на посаду головного сержанта стрілецького взводу стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 та з 19.03.2022 приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.02.2023 № 38 позивач був переведений на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 . 29.08.2023 позивач самовільно залишив місце служби, у зв`язку з чим на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 29.08.2023 № 397 за даним фактом було призначено службове розслідування. З 29.08.2023 у зв`язку із самовільним залишенням місця служби на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.08.2023 № 254, позивачу було призупинено виплату грошового забезпечення та здійснення продовольчого і речового забезпечення. Водночас, за результатами службового розслідування, що були затверджені наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 16.09.2023 № 434, до ТУ ДБР розташованого у м. Львові було направлено повідомлення про вчинення позивачем кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Листом ТУ ДБР розташованого у м. Львові від 04.11.2023 військову частину НОМЕР_1 повідомлено про відкриття 04.11.2023 щодо ОСОБА_1 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000495 за ч.5 ст.407 КК України. Вказана обставина зумовила призупинення позивачем військової служби в Збройних Силах України та виключено із списків особового складу в/ч НОМЕР_1 . Тому позивач не є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , а отже у командування в/ч НОМЕР_1 відсутні правові підстави розглядати та приймати відповідні рішення за зверненням позивача як військовослужбовця, в тому числі з питань проходження служби чи переведення його на нове місце служби. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 10.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Представником позивача 12.04.2024 (вх. №28460) подано клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін, яке задоволено ухвалою суду від 17.04.2024 з призначенням судового засідання на 14.05.2024.

Відповідачем 19.04.2024 (вх. №30559) подано відзив на позовну заяву.

Представником позивача 10.05.2024 (вх. №36078) подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на 14.05.2024, відкладено до 21.05.2024.

Позивачем 17.05.2024 (вх. №37944) та його представником 21.05.2024 (вх.№38667) подано клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.03.2022 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 19.03.2022 №11.

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №38 від 06.02.2023 солдата ОСОБА_1 , стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, переведено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти.

За фактом самовільного залишення місця служби та відсутності на службі солдата ОСОБА_1 наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 29.08.2023 №397 призначено службове розслідування.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.08.2023 №254 солдата ОСОБА_1 , стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 , знято з продовольчого забезпечення з 29.08.2023.

За результатами службового розслідування, затвердженими наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 16.09.2023 №434, до ТУ ДБР розташованого у м. Львові направлено повідомлення (вих.№1628/2471 від 03.11.2023) про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

ТУ ДБР розташованого у м. Львові листом вх. №5658 від 09.11.2023 повідомлено в/ч НОМЕР_1 про відкриття 04.11.2023 щодо ОСОБА_1 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000495 за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 14.11.2023 №336 солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, який 29.08.2023 самовільно залишив військову частину та якому наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 14.11.2023 №33-РС призупинено військову службу в Збройних Силах України з 04.11.2023, виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з 14.11.2023.

В/ч НОМЕР_1 на виконання вказаного наказу від 14.11.2023 №336 листом від 14.11.2023 №1628/2524 направлено облікові документи ОСОБА_1 для подальшого обліку до ІНФОРМАЦІЯ_3 (лист від 14.11.2023 вих.№ 1628/2524) та отримані відповідальним працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 цього ж числа, що підтверджується власноручним підписом, скріпленим печаткою установи «Для пакетів».

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 14.08.2023 №730 Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» та довідки військово-лікарської комісії від 19.12.2023 №614/2 Міністерства оборони України військово-медичного клінічного центру Західного регіону ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби та визнано придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

ОСОБА_1 08.03.2024 направив на адресу в/ч НОМЕР_1 рапорт, до якого долучив копію довідки військово-лікарської комісії №730 від 14.08.2023 та копію довідки військово-лікарської комісії №614/2 від 19.12.2023, у якій просив перевести його у відповідний підрозділ в/ч НОМЕР_1 відповідно до висновків ВЛК.

Згідно трекінгу АТ «Укрпошта» №632 надісланий рекомендованим листом рапорт ОСОБА_1 від 08.03.2023 повернувся до відправника та отриманий ним 04.04.2024.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що чинять перешкоду у проходженні ним військової служби під час мобілізації, звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу та проходження військової служби.

Згідно з частиною 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №2232-ХІІ закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з частиною 14 статті 2 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII ( далі Закон №3543-XII) призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом президента України від 12.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153/2008).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Положення №1153/2008 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до статей 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до статей 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 №604 затверджено Інструкцію з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту (далі Інструкція №604).

Відповідно до положень пункту 4 розділу ІІ Інструкції №604 у разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника відповідного органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального процесуального кодексу України), начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Відповідно до пункту 22 розділу ІІ Інструкції №604 про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (працівником - місця несення служби) зі зброєю оперативний черговий (черговий) військової частини негайно з моменту встановлення факту самовільного залишення військової частини або місця служби доповідає командиру (начальнику) військової частини та повідомляє оперативного чергового органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням.

Командири (начальники) військових частин доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам), повідомляють начальника гарнізону та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням,- усно негайно, а протягом 2 годин з моменту надання усної доповіді надають письмову.

Оперативний черговий органу управління військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням, інформує відповідний орган (підрозділ) Національної поліції України, військової контррозвідки Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, чергового слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань та оперативного чергового органу управління Військової служби правопорядку за місцем призову (вступу) військовослужбовця на військову службу (за місцем проживання членів його сім`ї).

Відповідно до пункту 144-1 Положення №1153/2008 для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, за фактом самовільного залишення місця служби та відсутності на службі солдата ОСОБА_1 наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 29.08.2023 №397 призначено службове розслідування, за результатами якого до ТУ ДБР розташованого у м. Львові направлено повідомлення (вих.№1628/2471 від 03.11.2023) про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України та 04.11.2023 відкрито досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495.

Відповідно до пункту 144-3 Положення №1153/2008 звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

У відповідності до вказаних вимог наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 14.11.2023 №336 солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, який 29.08.2023 самовільно залишив військову частину та якому наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 14.11.2023 №33-РС призупинено військову службу в Збройних Силах України з 04.11.2023, виключено зі списків особового складу частини НОМЕР_1 з 14.11.2023.

В/ч НОМЕР_1 листом від 14.11.2023 №1628/2524 направлено обліково-послужну карту ОСОБА_1 та копії згаданих у рішенні наказів командира для подальшого обліку до ІНФОРМАЦІЯ_3 (лист від 14.11.2023 вих.№ 1628/2524), які отримані цього ж числа відповідальним працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується власноручним підписом, скріпленим печаткою установи «Для пакетів».

Встановлені судом фактичні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами свідчать, що з 14.11.2023 позивач ОСОБА_1 не перебував на військовій службі та у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 , тому незрозумілим є направлення ним 08.03.2024 рапорту на адресу військової частини, правовідносини з якою припинено, для вирішення питань подальшого проходження військової служби.

Твердження позивача про відмову відповідача у реєстрації поданого ним 08.03.2024 рапорту про переведення його у відповідний підрозділ відповідно до висновків ВЛК не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки такий рапорт на адресу в/ч НОМЕР_1 не надходив, а був отриманий позивачем як відправником 04.04.2024, що підтверджується трекінгом АТ «УКРПОШТА» №632.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій виконано.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи поведінку відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, Законам №2232-ХІІ та №3543-XII, Порядку №1153/2008, Інструкції №604, суд дійшов висновку про відсутність у його поведінці протиправних дій, які б порушували права та законні інтереси позивача.

Вказане зумовлює висновок суду про те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому перша позовні вимоги є безпідставними і не підлягають до задоволення.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 травня 2024 року.

Суддя О. П. Хома