Справа № 420/12361/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Вовченко О.А.

секретар судового засідання Цогоєвої В.С.

за участі:

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22.04.2024 надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 71986303 від 02.04.2024 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Ухвалою від 29.04.2024 позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

07.05.2024 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 12.04.2024 з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла постанова ВП № 71986303 від 02.04.2024 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає постанову незаконною та просить врахувати, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 по справі № 420/8046/22, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023, повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 року призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та прийнято рішення відповідно до п. 17 Порядку №3-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.06.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71986303 за виконавчим листом № 420/8046/22 виданим 15.05.2023. На її виконання Головним управлінням відповідачу надано лист від 26.06.2023 № 1500-0505-5/82457 з усією інформацією та доказами щодо виконання рішення суду. Не зважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань, старшим державним виконавцем 26.07.2023 безпідставно винесено постанову ВП 71986303 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду. Постанова ВП 71986303 від 26.07.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн оскаржена Головним управлінням. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі 420/21111/23 задоволено адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та скасовано постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн ВП 71986303. Позивач не погоджується з постановою відповідача від 02.04.2024 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн в зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

09.05.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що вважає позовну вимоги необґрунтованою, та такими, що не відповідають правилам правозастосування та не підлягають задоволенню. Вказує, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання з 09.06.2023 перебуває виконавче провадження № 71986303 з примусового виконання виконавчого листа № 420/8046/22 виданого 15.05.2023 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та прийняти рішення відповідно до п. 17 Порядку № 3-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. На виконання вимог виконавчого документа № 420/8046/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області неодноразово повідомлялось про розгляд заяви ОСОБА_1 від 06.05.2022 року. Однак при розгляді вказаної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не було враховано, приписи чинного законодавства, що зазначено в рішенні. Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. На момент звільнення ОСОБА_1 зі служби (11.01.2022 року на підставі

наказу начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» № О3/ОС-22 від 11.01.2022 року), вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні - 24 роки 00 місяців 05 днів, вислуга у пільговому обчисленні - 31 рік 06 місяців 02 дні. В той же час, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області зазначено про наявність в нього лише календарної вислуги років - 24 роки 00 місяців 05 днів. А пільгову вислугу років (31 рік 06 місяців 02 дні), для призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, у відповідності до вимог ст. ст. 17,17-1,17-2 Закону № 2262-ХІІ, як особі яка має право на пенсію за цим законом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не включено. Зі змісту листів вбачається, що рішення суду не виконується без поважних причин. При повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 06.05.2022 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та прийняти рішення відповідно до п. 17 Порядку № 3-1. 02.04.2024 у відповідності до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» повторно винесено постанову про накладення штрафу в сумі 10200 грн. за невиконання рішення суду по справі № 420/8046/22. Таким чином, боржник належним чином повідомлений про свій обов`язок щодо здійснення дій, направлених на виконання рішення суду не виконує його без поважних на те причин. Безумовною підставою для накладення на боржника штрафу відповідно до Закону є встановлення виконавцем факту невиконання рішення суду без поважних причин. Законні вимоги виконавця ігноруються, рішення суду умисно не виконується без поважних причин. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на формальних підставах повторно розглянуто заяву стягувача без врахування правової оцінки, наданої судом у рішенні № 420/8046/22. Позивачем у даній справі виступає - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, територіальний орган Пенсійного фонду України, а тому, підпадає під визначення суб`єкта владних повноважень згідно п. 7 ч. 1ст. 4 КАС України. Таким чином, при розподілі судових витрат у даній справі підлягають застосуванню правила ч 2 ст. 139 КАС України та при задоволенні позову ГУПФУ в Одеській області з відповідача підлягають стягненню виключно судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз. Відповідач вважає, що при прийнятті постанови про накладення штрафу від 02.04.2024 державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Ухвалою суду від 10 травня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про залучення третьої особи.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

17 травня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення де зазначено, що 01.02.2023 року П`ятим апеляційним адміністративним судом винесено постанову по справі № 420/8046/22. Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №71986303), згідно виконавчого листа№ 420/8046/22 від 15.05.2023 р., виданого Одеським окружним адміністративним судом. На неодноразові вимоги відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконати постанову суду та повторно розглянути заяву громадянина ОСОБА_1 , і за результатом розгляду прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом, відповідач - управління Пенсійного фонду України в Одеській області продовжує ігнорувати вимоги суду, зазначені у рішенні і надсилає звичайні відписки, що вони вже повторно розглянули та не вбачають правових підстав на перерахування пенсії згідно із Законом та вимагають закрити виконавче провадження. ГУ ПФУ в Одеській області вводить в оману суд та органи державної виконавчої служби, ігноруючи та всіляко ухиляючись від виконання рішень суду за даною справою, постанов органів державної виконавчої служби та законодавства України. 02.04.2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за невиконання вимог виконавчого документу (виконавче провадження № 71986303).

Представники сторін у судове засідання 28.05.2024 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав письмові пояснення, та зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не виконується рішення суду по справі 420/8046/22 та відповідно державним виконавцем правомірно накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а тому позов не підлягає задоволенню.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року по справі № 420/8046/22, яке набрало законної сили 01.02.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.05.2022 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та прийняти рішення відповідно до п. 17 Порядку № 3-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

15 травня 2023 року на виконання рішення суду ОСОБА_1 було видано виконавчий лист.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 08.06.2023 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.06.2023 року за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду № 420/8046/22 від 15.05.2023 відкрито виконавче провадження за № 71986303 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту' «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та прийняти рішення відповідно до п. 17 Порядку № 3-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 09.06.2023 року №13233 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2023, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 420/8046/22 від 15.05.2023, що видав Одеський окружний адміністративний суд

26.07.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденком Олександром Сергійовичем прийнято постанову про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання судового рішення у справі №420/8046/22.

Постанову про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання судового рішення у справі №420/8046/22 була предметом оскарження в Одеському окружному адміністративному суді по справі № 420/21111/23.

Рішенням суду від 14.09.2023 року по справі № 420/21111/23, адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задоволений.

Визнано протиправною та скасувоно постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №71986303 від 26.07.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

02 листопада 2023 року рішення суду від 14.09.2023 року по справі № 420/21111/23 набрало законної сили.

Рішенням суду від 14.09.2023 року по справі № 420/21111/23 встановлено, що «Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі по справі № 420/8046/22, повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та відмовило у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону, про що повідомило ОСОБА_1 листом від 17.02.2023 року № 1500-0203-8/18827.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі по справі № 420/8046/22 та листом від 26.06.2023 року повідомлено Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про таке виконання.»

02.04.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП № 71986303 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Так, з вказаної постанови вбачається, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що вимоги рішення суду по справі № 420/8046/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області умисно не виконуються при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 06.05.2022 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та прийняти рішення відповідно до п. 17 Порядку № 3-1. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 06.05.2022 року не враховано правову оцінку, надану судом у рішенні № 420/8046/22.

Позивач, не погоджуючись з постановою про накладення штрафу від 02.04.2024 року, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Суд враховує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі № 420/21111/23: задоволено адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу; визнано протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №71986303 від 26.07.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2023 року у справі № 420/21111/23, апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року по справі №420/21111/23, повернуто апелянту.

Також суд враховує, що в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі № 420/21111/23 судом встановлено, що: «Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі по справі № 420/8046/22 та листом від 26.06.2023 року повідомлено Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про таке виконання».

Отже, судовими рішенням у справі № 420/21111/23 було спростовано доводи державного виконавця щодо невиконання позивачем (як боржником у ВП № 71986303) судового рішення у справі № 420/8046/22 та скасовано постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн, що виключає повторність як обов`язкову умову для накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн і свідчить про відсутність підстав прийняття оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу за повторне невиконання судового рішення.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у справі № 420/12361/24 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Щодо прохання позивача про стягнення з відповідача судового збору суд зазначає, що у відповідності до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1). При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч.2).

Враховуючи те, що суд прийняв рішення на користь сторони, яка є суб`єктом владних повноважень, то у силу ч.2 ст.139 КАС України з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 205, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.04.2024 року ВП №71986303 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ).

Третя особа - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя О.А. Вовченко