Справа № 280/2302/24
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 травня 2024 року Справа № 280/2302/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач), в якій позивач росить суд:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12 грудня 2023 року № 89 Про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст., 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди роботи з 28 січня 1991 року по 02 лютого 2000 року та з 10 лютого 2000 року по 19 серпня 2015 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 08.12.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві та зазначено, що 08.12.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. 12.12.2023 відповідачем прийнято рішення № 89, яким відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано період з 28.01.1991 по 02.02.2000 та з 10.02.2000 по 19.08.2015 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058. Позивач вважає прийняте рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не наведено жодних обгрунтованих мотивів при відмові у зарахуванні до спеціального стажу періодів роботи, взято до уваги лише відомості трудової книжки, а відомості з поданих довідок не враховано. Вважає, що наявність права для призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджується досягненням відповідного віку та належним чином оформленими записами в трудовій книжці. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву, подану відповідачем та вказано, що відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах радгоспах інших підприємствах сільського господарства - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Наголошує, що одних записів трудової книжки про факт роботи не достатньо для зарахування до пільгового стажу вищенаведеного періоду роботи, через те, що в трудовій книжці відсутні відомості, щодо безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, або на протязі календарного року в тваринництві. Для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення машиністів-трактористів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції повний робочий день необхідні довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідної форми, затвердженої додатком до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7. Виходячи з викладеного вважає, що підстави для задоволення позовних вимог повністю відсутні.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , встановлено, що:

28.01.1991 на підставі протоколу № 1 від 20.02.1991 ОСОБА_1 був прийнятий в члени колгоспу імені Калініна Гуляйпільського району Запорізької області;

28.01.1991 на підставі протоколу № 1 від 20.02.1991 ОСОБА_1 був призначений трактористом тракторної бригади № 1;

02.02.2000 на підставі протоколу № 1 від 02.02.2000 ОСОБА_1 звільнений з колгоспу імені Калініна Гуляйпільського району Запорізької області;

10.02.2000 на підставі протоколу № 1 від 10.02.2000 прийнятий в члени СВК «Любимівський»;

19.08.2015 на підставі протоколу № 13 від 21.08.2015 ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Судом досліджено Відомість про кількість відпрацьованих вихододнів трудової участі в колгоспному виробництві за період з 1991 року по 2015 рік, виданої ТОВ «Любимівське СК «Агро».

Згідно із довідкою ТОВ «Любимівське СК Агро» від 01.12.2023 № 31 колгосп імені Калініна реформований на колективне сільськогосподарське підприємство імені Калініна. КСП Калініна являється правонаступником колгоспу імені Калініна. Колективне сільськогосподарське підприємство імені Калініна реорганізоване і на його основі створено сільськогосподарський виробничий кооператив «Любимівський». Сільськогосподарський виробничий кооператив «Любимівський» являється правонаступником КСП імені Калініна. Сільськогосподарський виробничий кооператив «Любимівський» реорганізований і на його основі створено ТОВ «Любимівський СК «Агро». ТОВ «Любимівський СК «Агро» являється правонаступником СВК «Любимівський».

Згідно із Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.12.2023 № 32, виданої ТОВ «Любимівське СК Агро», ОСОБА_1 працював повний робочий день в КСП імені Калініна в період з 28.01.1991 по 02.02.2000, в СВК «Любимівський» в період з 10.02.2000 по 19.08.2015 та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, працював трактористом-машиністом і безпосередньо був зайнятий протягом календарного року в тваринництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Окрім того, судом досліджено Довідку ТОВ «Любимівське СК Агро», виданої ОСОБА_1 про те, що він працював в колгоспі з 28.01.1991 по 02.02.2000 та з 10.02.2000 по 19.08.2015. Довідка видана на підставі книг по оплаті праці за: 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 08.12.2023 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №89 від 12.12.2023 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком та зазначено, що «Вік заявника 55 років 03 місяці 26 днів. Пільговий стаж особи не визначено. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди; за доданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано: періоди роботи з 28.01.1991 по 02.02.2000, з 10.02.2000 по 19.08.1015 згідно довідки № 32 від 01.12.2023, виданої ТОВ «Любимівське СК Агро», про безпосередню зайнятість особи у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, працював трактористом-машиністом і безпосередньо був зайнятий протягом календарного року в тваринництві, оскільки не підтверджується посада згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , зазначена робота на посаді тракториста. Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві с/г продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу протягом календарного року в тваринництві. Згідно поданих документів право на пенсійну виплату згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №89 від 12.12.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Єдина назва професії «тракторист-машиніст» запроваджена в 1961 році та охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. При цьому, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій

Згідно із пунктом 20 вказаного Порядку додатково в уточнюючій довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Судом встановлено, що, звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підтвердження спеціального трудового стажу позивачем було надано, зокрема, копію трудової книжки та Довідку ТОВ «Любимівське СК Агро» від 01.12.2023 № 32.

Відповідно до записів у трудовій книжці та вказаної довідки від 01.12.2023 № 32 позивач з 28.01.1991 по 02.02.2000, з 10.02.2000 по 19.08.1015 працював трактористом.

Відтак, факт роботи позивача трактористом у спірний період підтверджено як записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, так і іншими доказами. Вказаний факт також не заперечується і відповідачем.

Натомість підставою для не зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №89 від 12.12.2023 про відмову у призначенні пенсії пенсійний орган визначив ту обставину, що у документах не відображено факт роботи позивача в рослинництві та тваринництві.

З вказаного рішення також вбачається, що вік позивача (55 років на момент звернення з заявою про призначення пенсії) та факт наявності загального страхового стажу позивача понад 29 років 05 місяців 21 день відповідачем визнаються.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Подібна норма міститься у ч. 3 ст. 44 Закону№ 1058-IV, згідно якої органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Вказані норми означають, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, за обставин, коли перевіркою встановлено факт роботи трактористом-машиністом.

Так, з аналізу рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії №89 від 12.12.2023 вбачається, що підставою для такої відмови відповідач визнає відсутність доказів безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції.

Натомість, згідно довідки ТОВ «Любимівське СК Агро» від 01.12.2023 № 32, позивач працював повний робочий день в КСП імені Калініна в період з 28.01.1991 по 02.02.2000, в СВК «Любимівський» в період з 10.02.2000 по 19.08.2015 та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, працював трактористом-машиністом і безпосередньо був зайнятий протягом календарного року в тваринництві.

В той же час, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій

Відповідачем же не доказаний факт роботи позивача трактористом-машиністом менше 20 років та факт невиконання ним встановлених мінімумів трудової участі в громадському господарстві, те, що він не був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі. Фактично відповідач посилається лише на те, що саме позивач не довів протилежного, тому, на думку суду, відповідач не виконав покладені на нього ч. 2 ст. 71 КАС України обов`язки щодо надання доказів при запереченні проти позову.

Між тим, оскаржуване рішення не містить висновку пенсійного органу, що позивач не працював на пільгових посадах та не був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у певний період.

Суд зазначає, що не збереження частково первинних документів за певний період, а саме таких як табелів обліку робочого часу, облікових рахунків (карток) нарахування заробітної плати, нарядів на виконання робіт, штатних розписів, посадових інструкцій та ін. з вини підприємства, установи чи організації, на якій позивач виконував роботу тракториста-машиніста, не свідчить про не виконання позивачем обов`язків тракториста протягом всього періоду працевлаштування на підприємстві та не може позбавити його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій.

Так ТОВ «Любимівське СК Агро» є правонаступником підприємств на яких працював позивач та відповідачем не надано до суду доказів, що господарська діяльність не була пов`язана з виробництвом сільськогосподарських культур

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно, всупереч норм чинного законодавства відмовив позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим його рішення підлягає визнанню протиправним та слід зобов`язати зарахувати відповідний стаж.

Суд зазначає, що у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 1937,92 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12 грудня 2023 року № 89 Про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди роботи з 28 січня 1991 року по 02 лютого 2000 року та з 10 лютого 2000 року по 19 серпня 2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1937,92 грн. (одну тисячу дев`ятсот тридцять сім гривень 92 копійки).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.05.2024.

Суддя А.В. Сіпака