Справа № 420/4778/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4778/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Гоменюк Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 04.01.2024 №52-к, прийнятий Міністерством юстиції України про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працює на посаді заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 08.11.2022 та має стаж державної служби понад 4 роки. Наказом Міністерства юстиції України від 23.11.2023 № 1935/к відносно позивача порушено дисциплінарне провадження, в ході якого позивачем на запит надано пояснення, не зважаючи на які головою дисциплінарної комісії рекомендовано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, що й було реалізовано спірним наказом. На переконання позивача, оскаржуваний наказ прийнято з порушенням процедури проведення дисциплінарного провадження та безпідставно. Зокрема, формування дисциплінарної справи здійснено з порушенням термінів (п. 27 Порядку № 1039) та повинно було здійснено до 12.12.2023. Пояснення позивача зареєстровані 12.12.2023, що свідчить про те, що на засіданні комісії 11.12.2023 останні не враховувалися, однак це не відображено актом відмови від надання пояснень. Вимога надати до 28.12.2023 письмові пояснення після рекомендації про притягнення до дисциплінарної відповідальності обмежує строк, визначений п. 35 Порядку № 1039. Крім того, в матеріалах дисциплінарної справи відсутні протоколи засідань дисциплінарної комісії та відсутній опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі (неналежно сформована дисциплінарна справа). Також у діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку. Водночас, обов`язковий елемент дисциплінарного проступку «вина» не досліджувався та не встановлювався. Відповідачем не було здійснено перевірки змісту скарги, в якій зазначено, що оскаржується саме державна реєстрації змін у державному реєстрі прав, ні за відомостями з Державного реєстру прав, що містять інформацію про відповідну державну реєстрацію, а саме про факт прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав.

Ухвалою судді від 04.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

25.03.2024 до суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що до Міністерства надійшов лист Приморської окружної прокуратури міста Одеси від 01.11.2023 щодо проведення службового розслідування. За наслідками перевірки встановлено, що 09.03.2023 Колегією з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відбувся розгляд скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка А.А. Позивач, в свою чергу, здійснює контроль за роботою Управління та за забезпеченням розгляду скарг. Зміст скарги та відомості з Державного реєстру прав були достатніми для визначення суті оскаржуваної державної реєстрації, однак всупереч цьому, Колегія у складі в т.ч. ОСОБА_1 рекомендувала скаргу залишити без розгляду по суті. Також встановлено, що аналогічні скарги направлялися за належністю до Міністерства юстиції України. Отже позивачем не було виконано посадові обов`язки щодо контролю за роботою Управління та щодо контролю за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

04.04.2024 до суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою 20.02.2023 року до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрована в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.02.2023 року за № KO-1201-06. Відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) «Про розподіл функціональних обов`язків між керівництвом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)» від 25.01.2023 № 81/13.1-03 Скарга в системі електронного обігу міжрегіонального управління надійшла до заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анатолія Буряченка, яку, в свою чергу, передано ним на розгляд в.о. начальника Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ользі Донченко. Ольгою Донченко Скаргу направлено на розгляд заступнику начальника Управління - начальнику відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ірині Мошенській. Відповідно до протоколу засідання Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Колегія) від 09.03.2023 № 3 та висновку Колегії розгляд Скарги по суті не відбувався у зв`язку з її відкликанням скаржниками. У висновку Колегії зазначено, що від скаржниць надійшла заява про відкликання скарги (№ 9194/06.7-15 від 07.03.2023 року), що і стало підставою для залишення скарги без розгляду по суті. На підставі висновку Колегії та з урахуванням вимог частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Інною Фірсовою, що виконувала обов`язки начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було видано наказ «Про залишення скарги у сфері державної реєстрації без розгляду по суті» від 17.03.2023 року за № 367/13.1-03. Отже, скарга була відкликана скаржниками та по суті не розглядалась. Права громадян, як скаржників, не було порушено.

09.04.2024 до суду від представника відповідача надійшли заперечення, згідно з якими практично вся відповідь на відзив представника ОСОБА_1 зводиться до його оціночних суджень та суб`єктивних висновків, при повній відсутності інших належних доказів. При цьому слід зазначити, що оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 Мін`юстом було спростовано всі аргументи Позивача стосовно предмету позову, а тому є недоречним повторювати аргументи, які свідчать про правомірність дій Відповідача. Заява про відкликання Скарги, як вбачається зі змісту відповіді на відзив, надійшла до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07.03.2023, тоді як у відповідності до положень вищевказаної статті встановлено не більше п`яти днів для перенаправлення скарги за належністю, у разі відсутності повноважень на її розгляд. Водночас залишається відкритим питання, а якби скаржники не відкликали Скаргу і вона була розглянута по суті, яким чином би тоді виправдовував себе ОСОБА_1 . Також є хибними міркування представника Позивача, в частині того, що працівники Управління державної реєстрації несуть персональну відповідальність за виконання покладених на них завдань, оскільки відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.01.2023 № 81/13.1-03 «Про розподіл функціональних обов?язків між керівництвом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)» та посадової інструкції, затвердженої начальником Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04.11.2022 саме Позивач здійснює контроль за роботою Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), контроль за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації та виконання відповідних рішень згідно з чинним законодавством. ОСОБА_1 не було виконано посадові обов`язки щодо контролю за роботою Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та щодо контролю за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Отже, дисциплінарною комісією встановлено наявність у діях заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буряченка А.М. дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. Таким чином, позивач перебрав на себе повноваження, які не узгоджуються з нормами законодавства, що призвело до наявності вини в його діях та як наслідок правомірного накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 16.04.2024 в задоволенні клопотання представника Міністерства юстиції України про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.

Ухвалою суду від 16.04.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

20.05.2024 до суду від Міністерства юстиції України надійшли пояснення, згідно з якими зміст скарги, як і відомості Державного реєстру прав, є достатніми для визначення суті оскаржуваної державної реєстрації. У протилежному випадку, якщо б не було зрозуміло суть (реквізити) оскаржуваного рішення скарга підлягала поверненню з огляду на порушення вимог до її змісту, про що рішення не приймалося, а отже, суть оскаржуваного рішення була встановлена. Слід зауважити, що державним реєстратором Карпенком А.А. щодо квартири було проведено реєстраційну дію «реєстрацію змін до розділу», на підставі якої видалено відомості про технічний паспорт від 13.12.2007, виданий Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», змінено загальну площу (кв. м) з « 61.2» на « 142.2» та житлову площу (кв. м) з « 32.7» на « 90.1», видалено опис квартири, а саме: « 2-кімнатна квартира», реєстраційну дію «реєстрація змін до права власності», на підставі якої додано інформацію щодо документів, поданих для державної реєстрації, а саме: інформацію щодо технічного паспорту № TI01:7153-6865-1574-6217 від 28.09.2022, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Архбуд Інжиніринг», отриманого в результаті взаємодії з Єдиною державною електронною системою у сфері будівництва та додано інформацію про ціну нерухомого майна, встановленого у договору « 1074546,00». Виявлено, що реєстраційні дії «реєстрація змін до розділу» та «реєстрація змін до права власності», вчинені на підставі рішення про державну реєстрацію прав від 05.10.2022 № 65039327, прийнятого державним реєстратором Карпенком А.А. Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації (крім рішень про державну реєстрацію прав), які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган. Згідно з положеннями частини 5 статті 37 Закону скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, розгляд якої не належить до компетенції Міністерства юстиції України, його територіального органу, не пізніше п`яти днів з дня її надходження направляється за належністю, про що повідомляється скаржник. Всупереч цьому Колегія у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 рекомендувала скаргу залишити без розгляду по суті у зв`язку із заявою скаржника. З урахуванням наведеного, вбачається, що ОСОБА_1 не було виконано посадові обов`язки щодо контролю за роботою Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та щодо контролю за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та запереченнях.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 переведений на посаду заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з посади заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно з наказом Міністерства юстиції України від 04.11.2022 № 4942/5, зі збереженням 6 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 23 листопада 2023 року № 1935/к «Про дисциплінарне провадження» здійснено дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буряченка А.М. з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку.

Відповідно до Закону України «Про державну службу», Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039, дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 (далі дисциплінарна комісія) сформовано дисциплінарну справу та внесено подання з висновком про наявність у діях заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буряченка А.М. дисциплінарного проступку, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Міністерства юстиції України «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 52/к від 04.01.2024 на ОСОБА_1 , заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за виконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

На виконання доручення Міністерства юстиції України від 04.01.2024 № 7/1.3/48-24 Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.01.2024 ознайомлено ОСОБА_1 з наказом про накладення дисциплінарного стягнення, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на листку непрацездатності у період з 03.01.2024 по 08.01.2024.

Не погодившись із порядком притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також зважаючи на відсутність у своїх діях складу дисциплінарного правопорушення, позивач звернувся до суду із даним позовом щодо оскарження вищевказаного наказу.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження встановлено, що 20.02.2022 до ПМРУМЮ м. Одеса надійшла скарга на реєстраційну дію, здійснену державним реєстратором Карпенком Л.Л. стосовно реєстрації змін до відомостей про технічні характеристики об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вимогою скасувати реєстраційну дію «реєстрація змін розділу», тимчасово блокувати державному реєстратору ОСОБА_12 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зі змісту поданих на розгляд Комісії документів, зокрема зі службової записки № 3216-33.3-23 від 22.11.2023 вбачається, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.10.2022 державним реєстратором Карпенком А.А. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 65039347, на підставі якого було внесено зміни до розділу Державного реєстру прав № 1. відкритого на квартиру, а також сформовано Витяг в процедурі реєстрації речового права (права власності).

Згідно з витягом з протоколу від 09.03.2023 № 3 засідання Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який додано до матеріалів дисциплінарної справи, встановлено, що змінено відомості про технічні характеристики квартири та збільшено загальну і житлову площу об`єкта нерухомого майна.

Згідно з наданими дисциплінарній комісії поясненнями ОСОБА_1 від 07.12.2023 встановлено, що скаржник оскаржує реєстраційні дії державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка А.А.. зокрема зазначено, що здійснено реєстрацію змін розділу, що полягає у зміні технічних характеристик (збільшення площі) об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (аркуш 5 абз. 3).

Водночас, відповідно до пункту 9 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Абзацом першим ч. 2 ст. 37 Закону № 1952-IV передбачено, що Міністерство юстиції України розглядає:

1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;

3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.

Абзацом третім цієї ж статті передбачено, що територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації (крім рішень про державну реєстрацію прав), які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Згідно з п. п. 26, 27 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, відомості про речові права, обтяження речових прав вносяться до Державного реєстру прав виключно на підставі рішення державного реєстратора, крім випадку державної реєстрації прав в автоматичному режимі. Для внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав зазначається індексний номер рішення.

Водночас, відповідно до ч. 1 п. 18 та ч. 1 п. 19 постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває розділ в Державному реєстрі прав та/або вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права, обтяження речових прав.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1952-IV передбачено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. Закону № 1952-IV державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Відтак, внесення відомостей (змін до відомостей) державним реєстратором ОСОБА_13 до державного реєстру прав на нерухоме майно, внаслідок якого суттєво збільшилась загальна та житлова площа квартири, що впливає на права власника квартири, свідчить про прийняття останнім рішення про державну реєстрацію права, а не будь-яких інших дій державного реєстратора, передбачених Законом.

Таким чином, за висновком дисциплінарної комісії, абз. 3 ч. 2 ст. 37 Закону № 1952-IV виключає можливість розгляду поданої скаржницями скарги ПМРУМЮ м. Одеса, оскільки така скарга містила відомості, які давали змогу встановити, що оскаржується саме рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а отже за компетенцією підлягає розгляду Міністерством юстиції України.

Абзацом 3 ч. 5 ст. 37 Закону № 1952-IV та п. 7 Порядку № 1128 визначено, що якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня реєстрації скарги пересилає її відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, про що повідомляється скаржнику.

Отже дисциплінарна комісія виснувала, що ПМРУМЮ м. Одеса повинно було переслати скаргу за належністю до Міністерства юстиції України. Однак всупереч вимогам законодавства скарга була призначена до розгляду Колегією з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Південного міжрегіонального управління.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону України "Про державну службу" за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону України "Про державну службу", підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктами 5 і 7 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" передбачено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а також перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону України "Про державну службу" державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Частиною першою статті 66 Закону України "Про державну службу" передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону України "Про державну службу" звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Частиною першою статті 67 Закону України "Про державну службу" зазначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

За приписами статті 68 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії, а на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Надаючи відповідь на питання щодо правомірності здійсненого дисциплінарного провадження стосовно позивача та на підставі норм Закону України «Про державну службу» суд звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 68 Закону № 889-VIII дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з частинами 10, 11 статті 69 Закону № 889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до пунктів 33, 34 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1039 (далі - Порядок № 1039) дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

За частиною 1 статті 77, частиною 1 статті 78 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

Згідно з Роз`ясненнями НАДС від 15 вересня 2017 року № 31-р/з, результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії, яке має рекомендаційний характер для суб`єкта призначення (ст. 69 Закону України «Про державну службу»). Рекомендаційний характер подання дисциплінарної комісії має ознаки рекомендаційної правової норми, що, в свою чергу, рекомендує певний спосіб дій. Виходячи із загальної науково-правової точки зору, адресат такої норми, отримавши рекомендацію про бажаний напрямок розвитку суспільних відносин, суб`єктом яких він є, зобов`язаний залежно від припису норми: розглянути ці пропозиції і прийняти їх до виконання; обґрунтовано відмовитись; прийняти позитивне рішення, але основні положення норми конкретизувати, виходячи із реальних можливостей, резервів своєї організації.

Отже, суб`єкт призначення має альтернативу у своїх діях та не має беззаперечно виконувати рішення дисциплінарної комісії, не аналізуючи та не встановлюючи факт об`єктивності, повноти та законності проведення дисциплінарного провадження.

При цьому, статтею 74 Закону № 889-VIII закріплені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення.

Вказаною статтею встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Крім того, відповідно до статті 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що дисциплінарною комісією враховано, що ОСОБА_1 здійснює контроль за роботою Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), контроль за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації та виконання відповідних рішень згідно з чинним законодавством відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 січня 2023 року № 81/13.1-03 «Про розподіл функціональних обов`язків між керівництвом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)» та посадової інструкції, затвердженої начальником Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04 листопада 2022 року.

Враховуючи вищенаведене, дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що ОСОБА_1 не було виконано посадові обов`язки щодо контролю за роботою Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та щодо контролю за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Отже, дисциплінарною комісією встановлено наявність у діях заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буряченка А.М. дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону, а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Крім того, дисциплінарною комісією встановлено, що обставиною, що пом`якшує відповідальність державного службовця, є відсутність дисциплінарних стягнень. Обставин, що обтяжують відповідальність державного службовця, не виявлено.

ОСОБА_1 надано пояснення у порядку частини першої статті 75 Закону, в яких він не погоджується із висновками дисциплінарної комісії. Разом з тим письмові пояснення ОСОБА_1 не спростовують висновки дисциплінарної комісії щодо наявності в його діях дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема вини ОСОБА_1 .

З огляду на матеріали справи, державним реєстратором Карпенко А.А. 05.10.2022 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 65039347, на підставі якого було внесено зміни до розділу Державного реєстру прав № 1, відкритого на квартиру, а також сформовано Витяг в процедурі реєстрації речового права (права власності).

20.02.2023 року до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрована в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.02.2023 року за № KO-1201-06.

Відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) «Про розподіл функціональних обов`язків між керівництвом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)» від 25.01.2023 № 81/13.1-03 Скарга в системі електронного обігу міжрегіонального управління надійшла до заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анатолія Буряченка, яку, в свою чергу, передано ним на розгляд в.о. начальника Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ользі Донченко.

Ольгою Донченко скаргу направлено на розгляд заступнику начальника Управління - начальнику відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ірині Мошенській.

Іриною Мошенською розгляд скарги було доручено заступнику начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Наталії Суботі та провідному спеціалісту відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ларисі Бугайовій.

21.02.2023 року доповідною запискою на ім`я заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анатолія Буряченка за підписом в.о. начальника Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ірини Мошенської направлено пропозиції щодо допуску скарги до колегіального розгляду та зазначено про відсутність підстав для відмови у розгляді відповідної скарги.

Іриною Мошенською не було встановлено підстав для відмови у розгляді по суті, зокрема, зазначено, що скарга була підписана скаржником, містить відомості про найменування скаржника, його місцезнаходження, адресу електронної пошти, суть оскаржуваної дії, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання скаржника та дату складання скарги.

Відповідно до протоколу засідання Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Колегія) від 09.03.2023 № 3 та висновку Колегії розгляд Скарги по суті не відбувався у зв`язку з її відкликанням скаржниками.

У висновку Колегії зазначено, що від скаржниць надійшла заява про відкликання скарги (№ 9194/06.7-15 від 07.03.2023 року), що і стало підставою для залишення Скарги без розгляду по суті.

Про вищезазначені обставини ОСОБА_1 повідомив у поясненнях, наданих 28.12.2023 до дисциплінарної комісії на запит від 04.12.2023 № 36-ДК/2023, та які відображені у поданні від 22.12.2023 дисциплінарної комісії, у зв`язку із чим суд відхиляє відповідні доводи сторони позивача про те, що його пояснення не були враховані при прийнятті спірного наказу.

На підставі висновку Колегії та з урахуванням вимог частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Інною Фірсовою, що виконувала обов`язки начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було видано наказ «Про залишення скарги у сфері державної реєстрації без розгляду по суті» від 17.03.2023 року за № 367/13.1-03.

За позицією Міністерства юстиції України, зі змісту скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що скаржниками оскаржувалася не дія, а рішення державного реєстратора Карпенка А.А., на підставі якого державним реєстратором Карпенком А.А. було внесено зміни до відомостей Державного реєстру прав щодо квартири. При цьому зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі рішення про державну реєстрацію прав, розгляд скарги на яке належить до виключної компетенції Мін`юсту. Крім того, у скарзі скаржники просили зобов`язати державного реєстратора Карпенка А.А. усунути допущені ним порушення шляхом скасування державної реєстрації змін до відомостей Державного реєстру прав щодо квартири, проведеної державним реєстратором Карпенком А.А. 05.10.2022. Тобто зміст скарги, як і відомості Державного реєстру прав, на переконання відповідача, є достатніми для визначення суті оскаржуваної державної реєстрації.

Водночас, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що безпосередньо скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дисциплінарною комісією не досліджувалася, а висновки щодо її змісту побудовані виключно на службовій записці № 3216-33.3-23 від 22.11.2023. Зазначені обставини, зокрема, були визнані в судовому засіданні представником відповідача, яка пояснила, що потреби в дослідженні безпосередньо скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідач не вбачав, оскільки викладені у службовій записці № 3216-33.3-23 від 22.11.2023 відомості цілком заслуговували на довіру, а тому не потребували перевірки.

Однак суд вбачає такий підхід до проведення дисциплінарного провадження вкрай поверховим, адже фактично висновки дисциплінарної комісії засновані саме на формулюванні прохальної частини скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевірка якої самою дисциплінарною комісією не здійснювалася. Натомість дисциплінарна комісія послалася на службову записку № 3216-33.3-23 від 22.11.2023, як джерело інформації та відтворення самої скарги, яка підлягала дослідженню та оцінці.

У свою чергу, в скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 акцентувалася увага на оскарженні саме дій державного реєстратора стосовно змін до відомостей про технічні характеристики об`єкта нерухомого майна. Інформації щодо оскарження будь-яких рішень державних реєстраторів скарга не містила.

Інкримінований позивачу дисциплінарний проступок сформульовано дисциплінарною комісією як невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків щодо контролю за роботою Управління державної реєстрації та щодо контролю за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Так, відповідно до наказу ПМРУМЮ (м. Одеса) від 25.01.2023 № 81/13.1-03 «Про розподіл функціональних обов`язків між керівництвом Південного міжрегіонального управління» та посадової інструкції заступника начальника Південного міжрегіонального управління, затвердженої начальником Південного міжрегіонального управління Тимофієм Дудіним 04.11.2022, ОСОБА_1 здійснює контроль за роботою Управління державної реєстрації. Крім того, відповідно до п. 7 п. 3 Посадової інструкції ОСОБА_1 здійснює контроль за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації та виконання відповідних рішень згідно з чинним законодавством.

Водночас, на ОСОБА_1 не покладено обов`язків із перевірки скарги у сфері державної реєстрації на предмет її пересилання за належністю. Таку відповідальність покладено на посадових осіб міжрегіонального управління, до компетенції яких відноситься забезпечення розгляду відповідних скарг у сфері державної реєстрації, та які несуть персональну відповідальність за недотримання чинного законодавства України (начальник Управління). Право підпису листа щодо направлення за належністю скарг, що надійшли на розгляд Колегії, делеговано начальнику УДП ПМРУМЮ та Секретарю Колегії (п. п. 4, 6 Переліку посадових осіб ПМРУМЮ, які мають право підпису на документах з напрямку роботи УДР ПМРУМЮ, затвердженого наказом ПМРУМЮ від 22.11.2022 № 360/13.1-03). У ОСОБА_1 ж відсутній доступ до Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поряд із тим, матеріали справи свідчать, що відповідно до протоколу засідання Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.03.2023 № 3 та висновку Колегії розгляд скарги по суті не відбувався у зв`язку з її відкликанням скаржниками. Зокрема, у висновку Колегії зазначено, що від скаржниць надійшла заява про відкликання скарги (№ 9194/06.7-15 від 07.03.2023 року), що і стало підставою для залишення скарги без розгляду по суті.

Проте на зазначені суттєві обставини дисциплінарна комісія уваги не звернула, обмежившись виключно констатацією обов`язку ПМРУМЮ м. Одеси переслати скаргу за належністю до Міністерства юстиції України, зважаючи при цьому на сутність самої скарги.

Слід зазначити, що Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції складаються зі співголів (не менше двох), секретарів та інших її членів, чисельність яких визначається Мін`юстом чи відповідним територіальним органом (п. 1 розд. ІІ Наказу Міністерства юстиції України 09 січня 2020 року № 71/5 «Про затвердження Положення про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції»).

Розгляд Колегією скарги здійснюється в такій послідовності: 1) доповідь посадової особи Мін`юсту чи відповідного територіального органу по суті скарги, відповіді на питання членів Колегії; 2) надання усних пояснень по суті скарги скаржником, державним реєстратором, іншими особами, запрошеними на засідання Колегії, а також представниками неурядових організацій, що представляють та захищають інтереси бізнесу в Україні, у тому числі представниками Ради бізнес-омбудсмена, відповіді на питання членів Колегії; 3) обговорення Колегією скарги; 4) винесення членом Колегії на голосування проєкту рішення за результатом розгляду скарги; 5) голосування Колегією за результатом розгляду скарги (п. 4 розд. ІІІ Положення № 71/5 від 09.01.2020).

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини від кількості членів Колегії, присутніх на відповідному засіданні (п. 9 розд. ІІІ Положення № 71/5 від 09.01.2020).

З витягу з протоколу від 09.03.2023 № 3 засідання комісії Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (т.ІІ, а.с. 88-91) вбачається, що Колегія, розглянувши скаргу, заяву скаржниць про залишення скарги без розгляду, встановивши обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, вважає її такою, що залишається без розгляду по суті, у зв`язку з поданням скаржницями до ПМРУМЮ (м. Одеса) заяви про її відкликання. Співголовою оголошено про припинення обговорення вказаного вище питання. Вирішили рекомендувати ПМРУМЮ (м. Одеса) скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.02.2023 залишити без розгляду по суті у зв`язку з поданням скаржницями заяви про її відкликання. Рішення прийнято одноголосно.

Отже за встановлених обставин, на ОСОБА_1 , який був співголовою Колегії, відповідачем покладено одноосібну відповідальність за прийняття колегіальним органом рішення, яке на думку відповідача не узгоджується із приписам законодавства. Однак суд не може погодитися із таким вибірковим покладанням відповідальності на одну особу з стверджуване порушення, зважаючи на непропорційний підхід та неспіврозмірність наслідків такої відповідальності в аспекті одноголосного прийняття рішення колегіальним органом та за відсутністю у позивача обов`язку самостійного спрямування скарги на розгляд за належністю.

Зокрема, п. 11 розд. Положення № 71/5 від 09.01.2020 передбачає, що розгляд Колегією скарги здійснюється повторно у разі доручення Мін`юсту щодо перегляду відповідної скарги з мотивів невідповідності висновку Колегії вимогам законодавства, неналежного дослідження обставин відповідної скарги або неналежного мотивування відповідного рішення.

Тобто навіть у разі невідповідності висновку Колегії вимогам законодавства, неналежного дослідження обставин відповідної скарги або неналежного мотивування відповідного рішення чинне законодавство унормовує наслідки цього у вигляді повторного розгляду такої скарги.

Однак в даному ж випадку відповідачем за умови відкликання скаржницями скарги та прийняттям Колегією відповідного до цього відкликання рішення, за умови відсутності будь-яких негативних наслідків такого залишення скарги без розгляду, за відсутності аналізу форми вини позивача, прийнято рішення про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у формі догани.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо, зокрема, скаржником подано до Міністерства юстиції, України, його територіального органу заяву про залишення скарги без розгляду.

На переконання суду, відповідач вдається до надмірної концентрації на такому узагальненому обов`язку позивача як «контроль», нехтуючи пропорційністю своїх вимог відносно до стверджуваних «порушень». Адже відповідач буквально покладає на позивача весь обсяг відповідальності за вчинення «порушення» підлеглими працівниками Колегією, яка є самостійним компетенційним суб`єктом, формою роботи якого є засідання, а рішення приймається більшістю голосів. Водночас суд також критично оцінює сам факт стверджуваного порушення, про що зазначено вище. Зокрема, за наявності відклику скарги та висновку Колегії про його задоволення, до обов`язків безпосередньо позивача не входило одноособове пересилання скарги за належністю.

Міра відповідальності має відповідати ступеню вчиненого дисциплінарного проступку і такий проступок має бути визначений у чіткій формі та значенні, з урахуванням функціональних обов`язків та компетенції державного службовця. Однак в даному випадку, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності з формулюванням «невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень».

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Однак, за встановлених судом обставин, оскаржуване дисциплінарне стягнення у формі догани не відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, без встановлення відповідачем ступеню вини державного службовця, за умови відсутності будь-яких наслідків та заподіяння шкоди.

Відповідальність державного службовця - його здатність усвідомлювати і виконувати покладені на нього завдання та обов`язки, передбачати наслідки своїх вчинків, дій та бездіяльності як у сфері наданих повноважень, так і в суспільній сфері.

Твердження відповідача про те, що фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності є невиконання або неналежне виконання посадових ним обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень не в достатній мірі конкретизовано з урахуванням посадових обов`язків позивача. Відповідач жодним чином не пояснює, яку, на його погляд, дію (чи рішення) слід було вчинити позивачу задля «виконання посадових обов`язків щодо контролю за роботою Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та щодо контролю за забезпеченням розгляду скарг у сфері державної реєстрації» (щоб за позицією відповідача убезпечило б державного службовця від кваліфікації його дій як дисциплінарний проступок).

За своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи. Відповідач, стверджуючи про фактичне допущення позивачем бездіяльності, водночас, не зазначає який конкретний обов`язок позивача (не абстрактний «контроль») в цьому випадку кореспондував стверджуваній пасивній поведінці державного службовця.

При цьому за висновком Верховного Суду в постанові від 12.08.19 № 1340/4847/18 саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтування оскаржуваного наказу.

Отже в спірному наказі є лише посилання на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення відносно саме позивача. В наказі відсутній опис, в чому полягає саме винна протиправна дія державного службовця, відсутній вид дисциплінарного проступку (відповідач протягом судового розгляду називає проступок то дією, то бездіяльністю), а також кваліфікація проступку, за допомогою якої можливо встановити тотожність між ознаками дисциплінарного проступку, закріпленого в правовій нормі, і ознаками вчиненого діяння.

Враховуючи те, що рішення, яке приймається за наслідками дисциплінарного провадження, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мають значення для його прийняття, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не врахував детально та повно всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, причин та передумов, які призвели до його вчинення, що є підставою для скасування оскаржуваного наказу.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерством юстиції України від 04.01.2024 № 52-к про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

Стягнути з бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.05.2024.

Суддя І.В. Завальнюк