Справа № 400/1898/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2024 Справа № 400/1898/24
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі
провизнання протиправним та скасування рішення,
17.05.24 від представника позивача адвоката Носова Олександра Миколайовича (далі - представник позивача) до суду надійшла заява від 17.05.2024 про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача просить стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (код за ЄДРПОУ - 44104027) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Салоха-П (код за ЄДРПОУ - 39483940) 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.
Ухвалою від 21.05.2024 суд прийняв заяву до розгляду, призначив судове засідання на 28.05.2024, запропонував відповідачу письмово відреагувати на заяву.
Відповідач подав клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні заяви.
У судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час і місце його проведення були належно повідомлені.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд заяву без участі позивача та його представника.
Ураховуючи зазначене, суд розглянув заяву в порядку письмового провадження.
Постановляючи цю ухвалу, суд виходить з такого.
13.05.2024 суд ухвалив рішення в адміністративній справі, яким задовольнив позовні вимоги. Питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу в рішенні суду не вирішувалося.
Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У постанові від 30.06.2022 у cправі № 904/7347/21 Верховний Суд зазначив, що для цілей визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду подані:
- ордер на надання правничої (правової) допомоги;
- копія договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.03.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Носовим О.М.;
- копію додаткової угоди від 05.02.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.03.2023;
- копія акта про прийняття-передачу наданих послуг від 16.05.2024.
Предметом договору від 06.03.2023 є надання в порядку та на умовах, визначених цим договором, правової допомоги щодо здійснення представництва інтересів клієнта в судах України, органах державної виконавчої служби України, у державних, громадських, господарських та будь-яких підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їхньої форм власності, підпорядкування та галузевої належності, в органах нотаріату, в органах (установах, службах тощо) державної влади та місцевого самоврядування, у банківських та страхових установах, у бюро технічної інвентаризації та інших підприємствах і організаціях та їх відділеннях, в органах державної податкової, митної та казначейської служби України, в органах Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, прокуратури тощо.
У пункті 3.1 договору від 06.03.2023 зазначено, клієнт зобов`язується оплатити адвокату вартість юридичних послуг, що надані ним в порядку та строки, визначені в додатковій угоді (замовленні), яка є невід`ємною частиною договору.
Отже, подання додаткової угоди, передбаченої в пункті 3.1 договору від 06.03.2023, є обов`язковим для цілей визначення вартості наданих юридичних послуг та для встановлення того факту, що витрати на професійну правничу допомогу були понесені у зв`язку з розглядом саме цієї справи.
Надана до суду копія додаткової угоди від 05.02.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.03.2023 свідчить про те, що її оригінал не підписаний адвокатом. Ця додаткова угода підписана лише з боку позивача та скріплена його печаткою. Підпис адвоката на додатковій угоді відсутній. За такого суд не має підстав вважати, що така додаткова угода була укладена. Зокрема, згідно з частиною третьою статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до частини першої статті 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що додаткова угода, передбачена пунктом 3.1 договору від 06.03.2023, не подана, тому понесення позивачем витрат на правову допомогу не доведене.
На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката.
На підставі вищенаведеного у задоволенні заяви належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Салоха-П" у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Датою складення повного судового рішення є дата його ухвалення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Суддя В.В. Птичкіна