Справа № 334/3262/24
Суддя: Фетісов М. В.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.05.2024
Справа № 334/3262/24
Провадження № 2-а/334/37/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції та поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 в місті Маріуполі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Артемьєва Володимира Олексійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

19.04.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП в Запорізькій області ДПП та поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП Артемьєва В.О., в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1792107 від 31.03.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуваною постановою співвідповідач ОСОБА_2 незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, та накладав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Він 31.03.2024 рухався, керуючи своїм автомобілем FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Гребельній, 2 у м. Запоріжжі в напрямку міста на зелене світло світлофора приблизно о 17.37 годині та був зупинений співвідповідачем ОСОБА_2 , яким було зазначено про порушення ним вимог частини другої статті 122 КУпАП. Він зауважив, що не порушував вказаних вимог та запропонував переглянути докази, а саме відеозапис, зроблений в неавтоматичному режимі з камери регістратора Motorola VB400 471564;70mai. Переглянувши відеозапис можливо чітко побачити як він проїхав світлофор на зелене світло, але його зауваження не були прийняті та було складено оскаржувану постанову. Вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Також вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на позов, в якому позов не визнав та зазначив, що 31.03.2024 під час несення служби поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було виявлено, що відповідач не виконав вимоги ПДР. Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР. Під час несення служби поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , який проїхав перехрестя на забороний «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3(г) ПДР. Позивачу було роз`яснено та дотримано його права згідно статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Співвідповідач поліцейський УПП в Запорізькій області ДПП Артемьєв В.О. відзив на позов не подав.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.04.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. У співвідповідача УПП в Запорізькій області ДПП витребувані матеріали справи про адміністративне правопорушення, в якій ухвалено оскаржувану постанову. Витребувані докази суду надані разом із відзивом 10.05.2024.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Поадв заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник співвідповідача УПП в Запорізькій області ДПП в судове засідання не з`явився. У відзиві просив розглянути справу без його участі.

Співвідповідач поліцейський УПП в Запорізькій області ДПП Артемьєв В.О. в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України через неявку у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.06.2024 серії ЕНА № 1792107, складеної поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 в місті Маріуполі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Артемьєвим Володимиром Олексійовичем, 31.03.2024 о 17.37 годині у м. Запоріжжі по вул. Гребельній, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3.г ПДР, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 122 КУпАП. Постановлено накласти штраф у сумі 510 гривень.

У розділі 8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), викладені приписи регулювання дорожнього руху. Відповідно до пункту 8.7.3 «ґ» - жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора встановлена частиною 2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно з пунктами 8, 11 частини першої статі 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закону № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон № 3353-XII), встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Стаття 283 КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тобто постанови про адміністративні правопорушення не повинні бути не повні та не об`єктивні.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП суд приходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за частиною першою статті 121-3 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: вона обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 31.03.2024 поліцейським Артемьєвим В.О. винесена постанова серії ЕНА № 1792107 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який порушив пункт 8.7.3 «ґ», за що відповідальність передбачена частиною другою статті 122 КУпАП. З вказаної постанови вбачається, що фіксування адміністративного правопорушення здійснювалося за допомогою відеореєстраторів Motorola VB-400: 4714564; 70mai.

Як вбачається з дослідженого судом електронного доказу - відеозапису з відореєстратора 70mai, який є належним і допустимим доказом в цій справі, оскільки відомості про нього зазначені в оскаржуваній постанові, 31.03.2024 о 17.37 годині транспортний засіб FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , наближався до перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, який відповідно до пункту 8.7.3 «в» ПДР дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Проте у той час, коли транспортний засіб під`їхав безпосередньо до світлофору, на ньому увімкнувся жовтий сигнал, який відповідно до пункту 8.7.3 «ґ» забороняє рух.

Згідно з пунктом 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до пункту 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд дійшов висновку, що в момент ввімкнення жовтого сигналу світлофору позивач не міг зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», за їх наявності, або не ближче 10 м перед світлофором, оскільки він вже проїхав ці місця. Проте він мав можливість зупинити транспортний засіб перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи при цьому перешкод для руху пішоходів.

Також у той момент, коли позивач на своєму автомобілі під`їжджав до перехрестя, світлофор було видно заздалегідь, позаду позивача автомобілів на короткій дистанції не було, ніякої небезпеки позивач взагалі нікому не створював, тобто відсутні підстави вважати, що у випадку гальмування позивачем могла бути створена аварійна ситуація на перехресті, а гальмівний шлях був би довгим. Позивач міг і мав час для зупинки свого транспортного засобу відповідно до ПДР, але не зробив цього.

Позивач, під`їжджаючи до перехрестя, регульованого світлофором, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР при увімкнені жовтого сигналу світлофора, а потім червоного. Однак позивач вищезазначених вимог ПДР не виконав та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді перехрестя суду не надав.

Отже позивач здійснював проїзд на заборонний жовтий сигнал світлофора, не зупинивши свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. «ґ» ПДР і був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на нього.

Керуючись статтями 6-9, 139, 244-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1792107 від 31.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 в місті Маріуполі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Артемьєвим Володимиром Олексійовичем, залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Співвідповідачі:

- Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, ,

- поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 в місті Маріуполі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Артемьєв Володимир Олексійович, вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя.

Суддя М.В. Фетісов