Справа № 465/5931/23
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

27.05.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мартьянової С.М.

з участю секретаря судового засідання - Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

установив:

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Цімурою Я.В., подано на розгляд суду позов до Управління патрульної поліції у Львівській області (відповідач), у якому просить суд скасувати постанову серії ЕАС №7337204 від 15.07.2023 за ч.4 ст.126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7337204 від 15.07.2023, винесеною інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Гриником В.М. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, а саме:«15.07.2023 року о 02:32:02 год. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 113 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки БМВ 3181, д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб та поліса обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування згідно постанови Залізничного районного суду м. Львова від 05.12.2022 року терміном на 1 рік, чим порушив п. 2.1.а ПДР України». На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20 400 грн.) Позивач категорично заперечує винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУПАП, оскільки зазначає, що автомобілем позивача керував ОСОБА_2 , сам позивач знаходився в транспортному засобі на пасажирському сидінні. Повідомляє суд, що позивачу на місці зупинки не надано будь-яких належних та достовірних передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП доказів, які б ствердили факт наявності в його діях складу правопорушення. Враховуючи викладене вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 14.08.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволені позову. Зазначає, що з нагрудних відео реєстраторів Інспекторів Управління чітко видно, що позивач покидає автомобіль з місця водія. Повідомляє суд, що 15.07.2023 стосовно позивача, крім оскаржуваної постанови, також було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, справа №465/5696/23.

Представником позивач - адвокатом Цімурою Я.В. подано на розгляд суду відповідь на відзив. Зазначає, що відомості викладені у відзиві на адміністративний позов повторно підтверджують неправомірність оскаржуваної постанови, оскільки жодної аргументації, яка викладена у позові відзив не спростовує. Зокрема, розділ відзиву заперечення аргументів позивача містить перелік норм законодавства, за якими позивача притягнуто до відповідальності. В якості доводів, що підтверджують вчинення позивачем правопорушення відповідач надав диск з відеозаписом, на якому видно «що позивач покидає автомобіль з місця водія». Зазначає, що позивач стоїть поряд з автомобілем, факт керування позивачем автомобілем не задукоментовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР. Тому вважає, що постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача у своєму відзиві зазначив про розгляд справи без його участі, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 4ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.07.2023 відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Гриником В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7337204, зі змісту якої слідує, що 15.07.2023 о 02:32:02 год. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 113 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки БМВ 3181, д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування згідно постанови Залізничного районного суду м. Львова від 05.12.2022 року терміном на 1 рік, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 гривень.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05.12.2022 (справа № 462/5195/22) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та оштрафовано на 17 000 гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

При дослідженні наданих відповідачем відеоматеріалів у суді не виникає жодних сумнівів щодо факту порушенням позивачем ч. 4 ст.126 КУпАП.

Наданим відеозаписом спростовуються доводи сторони позивача про те, що він не керував автомобілем, а ОСОБА_2 . Встановлено, що останній підтвердив, що транспортним засобом не керував, оскільки перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому за кермо не сідає, та промовився, що згідний, що ОСОБА_1 наробив дурниць сівши за кермо будучи позбавлений такого права.

З ЄДРСР вбачається, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.01.2024 (справа № 465/5696/23) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, та оштрафовано на 34 000 гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки. Події відбувались 15.07.2023 року о 02:32:02 год. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 113, що співпадає постановою, яку оскаржує позивач.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з приписам пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень пункту 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

На виконання приписів частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з приписам п. «а» п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закон 3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону 3353-XII).

Згідно з приписами частини 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. «а» п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З аналізу наведеного слідує, що відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Зважаючи на приведені положення законодавства та зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а оскаржена у даній справі постанова про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає стаття 19 Конституції України.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та обізнаний про існування постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 05.12.2022.

Суд критично ставиться до доводів позивача та його представника, викладених у позові та відповіді на відзив, оскільки обґрунтування позивача про процесуальні порушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, про не керування транспортним засобом та інше, повністю спростовуються доказами, наявними у справі, зокрема відеозаписом з нагрудної боді камери.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а оскаржувана постанова про накладення стягнення, винесена інспектором поліції у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно зі приписами ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст. 9, 72-77, 132, 242, 244-246, 257,271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови ЕАС №7337204 від 15.07.2023 за ч.4 ст.126 КУпАП відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , орган, що видав 1825, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівський області, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Мартьянова С.М.