Справа № 200/1391/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Справа№200/1391/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Відповідач), в якому просив суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в відмові в призначенні пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ незаконними, та скасувати рішення від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (вх. № 280/5 від 09.01.2024), про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням судового рішення викладеного в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року ЄУП 200/1909/23, яку постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року СУП 200/1909/23, залишено без змін, та призначити мені пенсію за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з часу мого звільнення зі служби в поліції, тобто з 31 липня 2021 року, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії;

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 02 роки 11 місяців 15 днів);

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 25 вересня 2004 по 07 червня 2005 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 01 рік 00 місяців 18 днів);

- часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 01 лютого 2015 року по 01 вересня 2015 року, з 11 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 19 квітня 2016 року, з 19 квітня 2016 року по 05 вересня 2016 року, з 25 вересня 2016 року по 29 грудня 2016 року, з 29 грудня 2016 року по 15 березня 2017 року, з 15 березня 2017 року по 30 червня 2017 року, з 20 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року, з 15 листопада 2017 року по 12 лютого 2018 року, з 12 лютого 2018 року по 01 травня 2018 року - один місяць за три місяці;

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що наказом начальника ГУНП в Донецькій області № 429 о/с від 30 липня 2021 року «По особовому складу», відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію», з 30 липня 2021 року Позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням). Вказаним наказом встановлено, що станом на 30.07.2021 вислуга років позивача в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 20 років 07 місяців 21 день, загальний трудовий стаж 31 рік 02 місяці 14 днів. В подальшому наказом від 11.10.2021 № 558 о/с позивачу оголошено вислугу років у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 00 днів. На день звільнення Позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до умов п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року по справі №200/1909/23, яку постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року, залишено без змін, позов задоволено частково.

Зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із змінами та доповненнями.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії:

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 02 роки 11 місяців 15 днів);

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 25 вересня 2004 по 07 червня 2005 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 01 рік 00 місяців 18 днів);

- часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 01 лютого 2015 року по 01 вересня 2015 року, з 11 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 19 квітня 2016 року, з 19 квітня 2016 року по 05 вересня 2016 року, з 25 вересня 2016 року по 29 грудня 2016 року, з 29 грудня 2016 року по 15 березня 2017 року, з 15 березня 2017 року по 30 червня 2017 року, з 20 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року, з 15 листопада 2017 року по 12 лютого 2018 року, з 12 лютого 2018 року по 01 травня 2018 року - один місяць за три місяці.

З урахування вищевказаних судових рішень, в січні 2024 року, Позивач, через Головне управління Національної поліції в Донецькій області, звернувся до Відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до приписів п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII, як особа, яка звільнена зі служби після 1 жовтня 2020 року і на день звільнення має вислугу 25 календарних років і більше. За результатами розгляду якої Відповідачем, прийнято рішення від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону № 2262, у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років. З огляду на викладене, позивач не погоджується зі спірним рішенням відповідача, яким йому було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 18.03.2024 року Позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору № 3632-5028-8113-1293 від 20.03.2024 року у розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідач, серед іншого, вказує, що пенсія Позивачу призначена відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262. Статтею 12 Закону № 2262 передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності відповідних умов, а саме: відповідної календарної вислуги.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення.

Необхідний пакет документів для призначення пенсії отриманий Головним управлінням в січні 2024 року. На підставі пункту 2-1 Порядку № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови. При цьому, а ні пункт 1, а ні пункт 2 вказаної постанови не передбачає обрахунок календарної вислуги років з кратністю (пільгове обчислення).

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховуються на пільгових умовах […]. Таким чином, на час звернення Позивача до Головного управління з заявою редакція пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування служби на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пункту 3 Порядку № 393. Тобто, пільгова вислуга років має значення для визначення відсотку розміру пенсії Позивача від його грошового забезпечення, відповідно до статті 13 Закону № 2262, за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Законом № 2262 передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Порядком № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років.

Оскільки за приписами статті 17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення, а саме Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років тільки для визначення розміру пенсії, тому відсутні підстави для врахування Позивачу періоди служби в пільговому обчисленні до календарної вислуги років. При цьому, правові висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 14 квітня 2021 року в справі № 480/4241/18 до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки ця справа була розглянута до внесення змін до Порядку № 393 від 16 лютого 2022 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі 200/4951/22, від 15 січня 2024 року у справі №240/22910/22.

Відтак, на думку відповідача, враховуючи відсутність у позивача на дату звільнення зі служби необхідної календарної вислуги років, йому було повністю правомірно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Ухвалою суду від 20.05.2024 року судом було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі якої було прийнято рішення від 12 січня 2024 року № про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, з усіма документами доданими до цієї заяви. Встановити строк для подання витребуваних доказів до 25 травня 2024 року.

Документи витребувані у встановлений судом строк Відповідачем не надано.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 17.01.2017 Позивач має статус учасника бойових дій, у зв`язку з чим я маю право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Старшого слідчого відділення відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції Соколова Володимира Віталійовича, наказом начальника ГУНП в Донецькій області № 429 о/с від 30 липня 2021 року «По особовому складу», відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію», з 30 липня 2021 року звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням).

Вказаним наказом встановлено, що станом на 30.07.2021 вислуга років позивача в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає: 20 років 07 місяців 21 день, загальний трудовий стаж - 31 рік 02 місяці 14 днів.

Наказом УМВС України в Донецькій області від 05 жовтня 2002 року №275 о/с позивача призначено на посаду оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області. Час перебування на посаді з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року.

Згідно наказу УМВС України в Донецькій області від 25 вересня 2004 року № 196 о/с позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області. Час перебування на посаді з 25 вересня 2004 року по 07 червня 2005 року.

Згідно розрахунку вислуги років для призначення пенсії майору поліції ОСОБА_1 , вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком на 30 липня 2021 року становить 31 рік 02 місяці 14 днів, у тому числі: час служби в календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) 00 р. 00 міс. 00 дн.; страховий стаж 10 р. 06 міс. 23 дн.

Листом ГУНП в Донецькій області від 24.12.2021 року №С-308/26/02-204 Позивачу зокрема було повідомлено, що на підставі заяви від 20.09.2021, наказом ГУНП в Донецькій області від 11.10.2021 № 558 о/с позивачу оголошено вислугу років на день звільнення у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 00 днів.

У зв`язку з тим, що вислуга років на день звільнення склала у календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день, у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 00 днів, підстав для оформлення матеріалів пенсії відповідно до умов п. «а» ст. 12 Закону не має.

09 вересня 2021 року з заявою про призначення пенсії за вислугу років звільненого зі служби, через уповноважений структурний підрозділ Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На день звільнення Позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до умов п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). Вказана обставина не є спірною та не заперечується відповідачем.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року по справі №200/1391/22, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення середнього заробітку, було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із змінами та доповненнями.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії:

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 02 роки 11 місяців 15 днів);

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 25 вересня 2004 по 07 червня 2005 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 01 рік 00 місяців 18 днів);

- часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 01 лютого 2015 року по 01 вересня 2015 року, з 11 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 19 квітня 2016 року, з 19 квітня 2016 року по 05 вересня 2016 року, з 25 вересня 2016 року по 29 грудня 2016 року, з 29 грудня 2016 року по 15 березня 2017 року, з 15 березня 2017 року по 30 червня 2017 року, з 20 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року, з 15 листопада 2017 року по 12 лютого 2018 року, з 12 лютого 2018 року по 01 травня 2018 року - один місяць за три місяці.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 55 днів щорічної основної відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки та 56 календарних днів щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2020 роки, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 55 днів щорічної основної відпустки за 2015-2020 роки та 56 календарних днів щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2020 роки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 р. у справі №200/1909/22 - залишено без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 р. у справі №200/1909/22 - залишено без змін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, було прийнято рішення від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону № 2262, у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років. В наданому пакеті документів для призначення пенсії за вислугу років, саме в розрахунку вислуги років для призначення пенсії загальна вислуга років станом на 30.07.2021 становить 27 років 11 місяців 02 дні та у календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день.

Відповідно до пункту а статті 12 Закону № 2262 для призначення пенсії за вислугу років особам, які звільнились зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу років 25 календарних років і більше.

Про прийняття зазначеного рішення позивач був повідомлений листом відповідача від 07.02.2024 року вих. №0500-0202-8/11741, до якого було додано копію даного рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 4 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом № 2262-ХІІ.

Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ (у редакції чинній на час звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ).

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначені в пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, зокрема, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Пунктами «а», «з», «й» абзацу 1 статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; військова служба у збройних силах, органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та інших військових формуваннях, створених законодавчими органами цих держав, Об`єднаних Збройних Силах Співдружності Незалежних Держав.

Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється в порядку, встановленому законодавством держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, проходили військову службу, службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки, якщо інше не встановлено відповідними міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

На підставі статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (у редакції чинній на час звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ (далі в редакції, чинній на час звільнення позивача 30.07.2021).

За приписами підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, а саме особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Отже, статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Порядком № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

При цьому Порядок № 393 (п. 2-1) на час звільнення позивача зі служби 05.02.2020 передбачав обчислення календарної вислуги років з пільговим врахуванням періоду участі в АТО.

Верховний Суд в постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ.

Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком № 393.

Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Матеріали справи свідчать, що вислуга років позивача станом на час звільнення зі служби 30.07.2021 становила, у календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день, у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 02 дні, тобто її розмір відповідає умовам, визначеним пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Тому рішення ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на відсутність у позивача необхідної вислуги років згідно з вимогами п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ та недосягнення відповідного віку є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язаний призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119, якою було внесено зміни до п. 3 Порядку № 393, відповідно до яких зарахування строку, у даному випадку, участі в АТО на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція вказаного підпункту, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 та від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012 зазначив щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

Загальні норми щодо права громадян України на державне пенсійне забезпечення містить Закон № 1788-ХІІ.

Стаття 4 Закону № 1788-ХІІ передбачає, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом № 2262-ХІІ.

Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

На підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, за умови якщо вони звільнені зі служби і на день звільнення мають певну вислугу років.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин слід застосовувати порядок обчислення вислуги років для визначення права позивача на пенсію відповідно до Порядку № 393, чинного на день звільнення позивача зі служби, тобто станом на 30.07.2021.

Отже, при визначенні права особи на призначення пенсії за вислугу років має значення і повинна враховуватись як календарна вислуга років, так і пільгова.

Як вже було вказано, на дату звільнення позивач мав вислугу років у календарному обчисленні - 20 років 07 місяців 21 день, у пільговому обчисленні - 27 років 11 місяців 02 дні.

Суд зазначає, що рішенням у справі № 200/1909/22 було встановлено, серед іншого, що на пільгових умовах вислуга років позивача становила понад 25 календарних роки, що свідчить про те, що він набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Також, у вказаному рішенні, суд дійшов висновку про необхідність зарахування до календарної вислуги років стажу роботи у пільговому обчисленні, а тому доводи відповідача про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, суд вважає необґрунтованими.

Неправомірне застосування відповідачем наведених положень законодавства призвело до порушення права позивача на призначення пенсії за вислугу років.

Рішення суду у справі № 200/1909/22 набрало законної сили відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи обставини даної справи та обставини, встановлені рішенням суду у справі № 200/1909/22, суд приходить до висновку, що позивач має достатню кількість календарної вислуги років, яка дає право на призначенні пенсії за вислугу років за пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а відповідачем протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років на підставі вказаної норми Закону № 2262-ХІІ.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає про таке.

Оскільки рішення «Про відмову в призначенні пенсії» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Щодо вимоги Позивача про визнання протиправними дії Відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, суд вважає що така вимога у повній мірі охоплюється скасуванням рішення Відповідача про відмову Позивачу в призначенні пенсії.

Оскільки, самі по собі дії Відповідача не тягнуть для Позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав Позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги Позивача.

Щодо вимоги Позивача про зарахування до вислуги років для призначення пенсії:

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 02 роки 11 місяців 15 днів);

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 25 вересня 2004 по 07 червня 2005 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 01 рік 00 місяців 18 днів);

- часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 01 лютого 2015 року по 01 вересня 2015 року, з 11 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 19 квітня 2016 року, з 19 квітня 2016 року по 05 вересня 2016 року, з 25 вересня 2016 року по 29 грудня 2016 року, з 29 грудня 2016 року по 15 березня 2017 року, з 15 березня 2017 року по 30 червня 2017 року, з 20 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року, з 15 листопада 2017 року по 12 лютого 2018 року, з 12 лютого 2018 року по 01 травня 2018 року - один місяць за три місяці.

Суд зазначає, що Відповідач ще не ухвалював рішення щодо призначення позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права Позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

За частиною 1 статті 2 КАС України судовому захисту підлягають ті права чи інтереси особи, які є порушеними, а не ті, що можливо (ймовірно) будуть порушені у майбутньому.

Резолютивна частина рішення не може містити будь-яких приписів, які прогнозують можливі порушення з боку відповідача у майбутньому та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі № 560/2120/20.

На сьогодні відповідачем ще не приймалося рішення про призначення позивачу пенсії за вислугу років та не здійснювався розрахунок її розміру.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення статті 2 КАС України, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до вислуги років у пільговому розмірі є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина та інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України установлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в даній Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

З огляду на викладене, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 10 частини 2 та абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладені у цьому рішенні висновки суду та встановлені судом обставини, з метою забезпечення повного, належного і ефективного захисту прав позивача та реального їх поновлення, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України і частково задовольнити позовні вимоги шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з часу звільнення зі служби в поліції, тобто з 31 липня 2021 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, із застосуванням положень частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору № 3632-5028-8113-1293 від 20.03.2024 року у розмірі 1211,20 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 700,00 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з часу звільнення зі служби в поліції, тобто з 31 липня 2021 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський