Справа № 580/422/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року справа № 580/422/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення й зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Хомича І. О. з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.11.2023 № 20 щодо відмови ОСОБА_1 здійснити призначення та виплату пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 31.05.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 31.05.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та з 27.02.2019 отримує пенсію за віком на пільгових відповідно до п. «є» ст. 13 Закону № 1788-XII. У травні 2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 рр. Листом від 03.07.2023 №2300-0304-8/43508 Головне управління повідомило позивача про відсутність правових підстав для переведення позивача на інший вид пенсії. Зазначена відмова була оскаржена позивачем в судовому порядку, за результатом якого рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 у справі № 580/8205/23 зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву позивача від 31.05.2023 про переведення з одного виду пенсії на інший. На виконання вказаного рішення суду відповідач повторно розглянув заяву позивача, однак відмовив у відповідному призначенні пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону 1058-IV. Представник вважає таке рішення відповідача незаконним, тому за захистом прав позивача звернувся до суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проти позову заперечило. 23.01.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що пенсія за віком на пільгових умовах, призначена позивачу відповідно до п. «є» ст. 13 Закону № 1788-XII, є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення пенсії за віком повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV. Тому Головним управлінням на виконання рішення суду в справі №580/8205/23 прийнято рішення від 10.11.2023 № 20 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до п. «є» ст. 13 Закону № 11788-Х11, на пенсію за віком згідно ст. 26 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії. При цьому відповідач зазначив, що ст. 45 Закону № 1058-IV установлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 16.01.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області.

Позивачу із 27.02.2010 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Рішенням від 28.09.2023 у справі № 580/8205/23 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву ОСОБА_1 від 31.05.2023 про переведення її пенсії з одного виду на інший, а саме з пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням мотивів суду, вказаних у цьому рішенні.

На виконання зазначеного рішення суду відповідач прийняв рішення від 10.11.2023 № 20 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . В обгрунтування рішення відповідач зазначив, що призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону №1788 не пов`язується з припиненням діяльності, зайнятість якою надає право на призначення такого виду пенсії. Натомість законодавцем прямо передбачено обов`язок залишити роботу, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, для призначення цього виду пенсії. Пенсія за віком на пільгових умовах, призначена позивачу відповідно до п. «є» ст. 13 Закону № 1788, є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058, тому право на переведення на інший вид пенсії відсутнє.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон №1788-Х11) були врегульовані умови матеріального забезпечення всіх непрацездатних громадян України за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно статті 2 за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Отже, Законом № 1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Водночас пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ).

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Тобто з 01.01.2004 року призначення пільгових пенсій за віком здійснювалось відповідно до ст. 13 Закону №1788-Х11 в частині пенсійного віку та трудового стажу (загального і пільгового), а щодо розміру пенсії відповідно до Закону №1058-ІV.

Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 внесені зміни до Закону №1058-ІV, зокрема, доповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян», до якого включені статті 114 та 115.

Відповідно до пп. 6 п. 2 ст. 114 № 1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Також до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV були внесені зміни та визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Тобто з 01.01.2018 призначення пенсій за віком на пільгових умовах, зокрема робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, здійснюється відповідно до Закону №1058-1V.

Отже пільгові пенсії за віком зокрема робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, передбачені Законом №1788-ХІІ та Законом №1058-ІV, є одним і тим же видом пенсії за віком, проте призначеним із застосуванням пільги щодо пенсійного віку та стажу роботи (загального та пільгового).

При цьому суд зазначає, що ні Законом №1788-Х11, ні Законом №1058-1V не передбачені як окремі види пенсії за віком на загальних підставах, тобто при досягненні пенсійного віку 60 років, та пенсії за віком на пільгових умовах, тобто зі зниженням пенсійного віку та страхового стажу.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3+ ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як встановлено судом, з 27.02.2010 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону 1788-XII, тобто із застосуванням пільги, яка полягала у зниженні пенсійного віку та страхового стажу, проте вид пенсії, що їй призначена - це пенсія за віком. При цьому розмір пенсії позивача визначений відповідно до статті 27 Закону №1058-1V.

Отже позивач помилково вважає, що пенсія за віком на пільгових умовах, призначена згідно із Законом №1788-XII, є іншим видом пенсії, ніж пенсія за віком на загальних підставах, передбачена Законом №1058-1V.

Подана позивачем заява до пенсійного органу від 31.05.2023 стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що їй призначена у 2010 році, а тому такий самий вид пенсії не міг бути призначений повторно на підставі положень Закону №1058-IV у зв`язку з досягненням нею загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV.

Таким чином, оскільки позивач отримує пенсію за віком, підстави для переведення на цей же вид пенсії після досягнення віку 60 років та перерахунку розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують досягненню такого пенсійного віку (за 2020-2022 роки), відсутні.

Отже рішення про відмову у перерахунку пенсії №20 від 10.11.2023 прийнято на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.12.2021 у справі №185/951/17, від 17.05.2021 у справі №185/1473/17.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО