Справа № 460/21154/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2024 року м. Рівне №460/21154/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з підвищенням її на 25 % мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оформлену листом від 21.04.2023 № 15690-12702/П-02/8-1700/23.

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з підвищенням її на 25 % мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною другою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розпочинаючи з 01.12.2021 з урахуванням виплачених сум.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що він перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком та підвищення до пенсії як реабілітований. Зазначає, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2440/21 відповідач застосував розмір мінімальної пенсії за віком станом на день ухвалення рішення суду, відтак при зміні розміру мінімальної пенсії за віком, доплата до пенсії згідно пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не збільшується, з огляду на що, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

16.11.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що розмір доплати згідно пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить 483,50 грн, розмір якої обраховано відповідно до мінімального розміру пенсії встановленого на дату набрання законної сили рішення Рівненського окружного адміністративного суду. Відтак, підстав для перерахунку пенсії позивача виходячи з розміру, встановленого частиною другою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" немає. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі відповідно до статті 263 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 23.05.2024 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії, із зазначенням дати прийняття такої заяви пенсійним органом.

27.05.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відповідачем надійшли витребувані докази.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Позивач з 26.09.2014 перебуває на обліку у органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, розмір якої визначено відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 460/2440/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області у виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як реабілітованій особі, у розмірі, передбаченому пунктом "г" частини 1 статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка оформлена листом від 10.03.2021 №1378-1075/П-02/8-1700/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту г частини 1 статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з підвищенням її на 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перахунок пенсії відповідно до пункту "г" частини 1 статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з розрахунку 25% розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому, розмір мінімальної пенсії для обчислення такого підвищення визначено станом на дату набрання законної сили рішення Рівненського окружного адміністративного суду.

23.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою щодо перерахунку доплати до пенсії у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної пенсії за віком.

Листом № 15590-12702/П-02/8-1700/23 від 21.04.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача, що на виконання рішення суду було проведено перерахунок пенсії та розмір мінімальної пенсії для обчислення такого перерахунку визначено станом на дату набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду, а саме - 1934,00 грн.

Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії та вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні від 17.04.1991 № 962-XII (в редакції, чинній на час реабілітації позивача, далі Закон № 962-XII) метою цього Закону є відновлення історичної справедливості, встановлення порядку реабілітації репресованих осіб та осіб, які потерпіли від репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, відновлення їхніх політичних, соціальних, економічних та інших прав, визначення порядку відшкодування шкоди, завданої таким особам унаслідок репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, недопущення повторення злочинів тоталітарних режимів.

Особам, реабілітованим відповідно до цього Закону, із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, за їх вибором надаються пільги та інші соціальні гарантії, передбачені цією статтею або статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а особам із числа таких осіб, яким встановлено інвалідність, - статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" або пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", або статтею 47 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 6 Закону № 962-XII встановлено, що особам, реабілітованим відповідно до цього Закону, із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, за їх вибором надаються пільги та інші соціальні гарантії, передбачені цією статтею або статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а особам із числа таких осіб, яким встановлено інвалідність, - статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" або пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", або статтею 47 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 6 розділу ХV Закону № 1058-IV передбачено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення, крім надбавок, передбачених пунктами в-д частини першої статті 21 зазначеного Закону. Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктом г частини першої статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Обставини щодо наявності у позивача права на підвищення до пенсії, як реабілітованій особі, у розмірі, передбаченому пунктом "г" частини першої статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 460/2440/21, яке набрало законної сили, а тому відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню.

Відтак, спірним у цій справі є виключно питання визначення конкретного розміру надбавки до пенсії позивача відповідно до пункту г статті 77 Закону № 1788-ХІІ, а саме: визначення розміру такої надбавки виходячи з розміру, встановленого частиною другою статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною другою статті 28 Закону № 1058-IV встановлено, що з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому, згідно частини четвертої статті 28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Судом встановлено, що 25.09.2019 позивачу виповнилося 65 років, та, згідно рішення про перерахунок пенсії № 30 від 09.06.2022, його страховий стаж становить 36 років 03 місяці 26 днів. З огляду на наведене, позивач вважає, що має право на здійснення перерахунку та виплати підвищення до його пенсії, встановленого відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону № 1788-ХІІ із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої частиною другою статті 28 Закону № 1058-IV.

Так, відповідно до абзацу 3 частини першої статті 19 Закону № 1788-ХІІ мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче межі малозабезпеченості.

Згідно статті 1 Закону України "Про мінімальний споживчий бюджет" від 03.07.1991 № 1284-ХІІ (далі - Закон № 1284-ХІІ) мінімальний споживчий бюджет - це набір продовольчих і непродовольчих товарів та послуг у натуральному і вартісному вираженні, що забезпечує задоволення основних фізіологічних і соціально-культурних потреб людини.

Абзацом другим статті 4 Закону № 1284-ХІІ встановлено, що обчислений мінімальний споживчий бюджет підлягає науково-громадській експертизі, результати якої розглядаються при формуванні та затвердженні цього бюджету.

Відповідно до статті 4 Закону України Про прожитковий мінімум від 15.07.1999 № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV) прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг.

В свою чергу, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (статті 1 Закону № 966-XIV).

З огляду на наведене, суд вважає, що непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого, зокрема, в частині другій статті 28 Закону № 1058-IV, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат підвищення до пенсії відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону № 1788-ХІІ.

Ця прогалина полягає у відсутності чіткого механізму обрахунку розміру мінімальної пенсії за віком при призначенні доплати передбаченої Законом № 1788-ХІІ особам, яким пенсію призначено на підставі Закону № 1058-IV.

У постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18, із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд звертає увагу, що законодавець частиною другою статті 28 Закону № 1058-IV виокремлює осіб які досягли 65-річного віку та мають страховий стаж 35 років (для чоловіків), та, на відміну, від частини першої цього Закону, встановлює для таких інший порядок обрахунку мінімальної пенсії за віком.

З огляду на наведене, у даній справі для визначення мінімального розміру пенсії за віком для встановлення підвищення до пенсії, застосуванню підлягають норми частини другої статті 28 Закону № 1058-IV, а саме: в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відтак, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплати позивачу доплати до пенсії відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону № 1788-ХІІ у розмірі встановленому частиною другою статті 28 Закону № 1058-IV є протиправною та такою, що порушує його конституційне право на належне пенсійне забезпечення.

При вирішенні питання дати проведення такого перерахунку позивачу, суд бере до уваги положення статті 45 Закону № 1058-IV та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, відповідно до яких днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Згідно із частиною 4 статті 45 Закону № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною 3 статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою 23.03.2023, відтак перерахунок і виплату пенсії позивачу слід здійснити з 01.04.2023, а не з 01.12.2021, як просить позивач.

З огляду на наведене, для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з підвищенням її на 25 % мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною другою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розпочинаючи з 01.04.2023 з урахуванням виплачених сум.

Згідно частини першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 858,88 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 429,44 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з підвищенням її на 25 % мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною другою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням підвищення відповідно до пункту "г" частини першої статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 25 % мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною другою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розпочинаючи з 01.04.2023 з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 429,44 грн (чотириста двадцять дев`ять грн 44 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 28 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя О.В. Поліщук