Справа № 380/21811/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 рокусправа № 380/21811/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), у якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2023, оформлене протоколом №6, в частині відмови ОСОБА_1 у виключенні з числа службових кв. АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Об`єднану житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про виключення з числа службових кв. АДРЕСА_1 та в подальшому підготувати і подати до Адміністрації Державної прикордонної служби України список розподілу постійних жилих приміщень для погодження надання ОСОБА_1 житла для постійного користування шляхом виключення квартири з числа службових кв. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку з відсутністю жилого приміщення за місцем проходження служби, починаючи з 28.12.2004 по теперішній час перебуває на квартирному обліку у Львівській загальногарнізонній житловій черзі Західного регіонального управління, як такий, що потребує поліпшення житлових умов. З 17.07.2013 позивача включено до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у позачерговому порядку. За час проходження служби у Західному регіональному управлінні, позивача забезпечено службовою двокімнатною квартирою АДРЕСА_2 (згідно ордеру на службове жиле приміщення № 0000667 від 11.01.2017) у буд. АДРЕСА_3 , загальною площею 134,90 м. кв., житловою площею 30,60 м. кв., на склад сім`ї семеро осіб. 24.05.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виключення житлового приміщення, у якому він проживає з числа службового. Проте, відповідач відмовив у питанні виключення із числа службових та наданні двокімнатної квартири для постійного проживання., зазначивши, що жилі приміщення надаються в межах не менше визначеного у встановленому законодавством порядку рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та зазначає, що вимоги закону щодо дотримання норм розміру житлової площі не були дотримані ще при виділенні позивачу спірної квартири, як службової, на сім`ю із 7 осіб (у подальшому у позивача народилася ще одна дитина, внаслідок чого сім`я станом на даний час налічує 8 осіб). Позивач зазначає, що зазначена обставина є формальною та не може бути визначальною при вирішенні питання щодо виключення квартири з числа службової.

Ухвалою від 20.09.2023 суддя відкрила провадження у справі та вирішила проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

Відповідач позову не визнав. 06.10.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 75704), в якому відповідач зазначив, що ОСОБА_1 до 01.08.2020 проходив військову службу у складі Державної прикордонної служби України. Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2020 №375-ОС, позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Остаточною датою закінчення проходження військової служби є 01.08.2020. Вислуга років ОСОБА_1 станом на 01.08.2020 складає: календарна - 25 років 00 місяці 05 днів; пільгова військова - 02 роки 03 місяці 07 днів; загальна військова - 27 років 03 місяці 12 днів. ОСОБА_1 з 28.12.2004 по теперішній час перебуває на квартирному обліку у Львівській загальногарнізонній житловій черзі Західного регіонального управління, як такий, що потребує поліпшення житлових умов. З 17.07.2013 ОСОБА_1 включено до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в позачерговому порядку (сім`я, що виховує п`ять і більше дітей). За час проходження служби у Західному регіональному управлінні ОСОБА_1 було забезпечено службовою двокімнатною квартирою АДРЕСА_2 (згідно ордеру на службове жиле приміщення №0000667 від 11.01.2017) в будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 134,90 м.кв., житловою площею 30,60 м.кв., на склад сім`ї 7 осіб (він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 - 2004 р.н., син ОСОБА_4 - 2005 р.н., донька ОСОБА_5 - 2007 р.н., син ОСОБА_6 - 2013 р.н., син ОСОБА_7 - 2013 р.н.). 24.05.2023 позивач звернувся до Західного регіонального управління із заявою про виключення житлового приміщення в якому він проживає з числа службового. Згідно протоколу №6 засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління від 08.06.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у питанні виключення із числа службових та наданні двокімнатної квартири для постійного проживання на склад сім`ї з восьми чоловік. Підставою для відмови у знятті статусу «службової» квартири було те, що керуючись вимогами ст. ст. 42, 43, 45, 46, 47, 48, 50 Житлового кодексу України, п.5 розділу III «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом МВС України №26 від 18.01.2021 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17.03.2021 за №344/359669 (жилі приміщення надаються в межах не менше визначеного у встановленому законодавством порядку рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу). Відповідач наголошує також на черговості забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла, у якому проживають військовослужбовці, з числа службового у порядку черговості. Зазначає, що позивач перебуває на квартирному обліку у загальному порядку - списку черговиків за номером 78, у пільговому порядку позачергово за номером 5. У зв`язку з наведеним відповідач у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Суд встановив, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.08.2020 «Про особовий склад» № 375-ОС виключено із списку особового складу Західного регіонального управління та всіх видів забезпечення підполковника ОСОБА_1 (П-002845) старшого офіцера (з поточного планування) відділу аналітичного забезпечення та поточного планування штабу, якого звільнено з військової служби за п.п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 6 ст. 26 Закону у запас. Вислуга років станом на 01 серпня 2020 року становить: календарна - 25 років 00 місяців 05 днів, пільгова - 02 роки 03 місяці 07 днів. Всього: 27 років 03 місяці 12 днів.

Відповідно до листа від 10.07.2020 № 704/156, виданого військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що підполковник ОСОБА_1 станом на 01.07.2020 перебуває на квартирному обліку у Львівській загальногарнізонній житловій черзі Західного регіонального управління у загальному порядку із 28.12.2004 (за № 109) та користується правом позачергового отримання житлових приміщень, як сім`я, що виховує п`ятеро і більше дітей (у списку за № 10).

Відповідно до рішення житлової комісії Західного регіонального управління від 28.10.2016 № 11 позивачу та членам його сім`ї надано службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 134,9 м.кв. житловою площею 30,6 м. кв., на склад сім`ї 7 осіб.

11.01.2017 виконавчим комітетом Львівської міської ради видано ордер на службове житлове приміщення № 0000667 ОСОБА_1 з сім`єю із 7 осіб на право на зайняття службового житлового приміщення житловою площею 30,6 кв. м., яке складається з двох у квартирі ізольованих кімнат, за адресою: АДРЕСА_4 . Склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_9 - донька, ОСОБА_10 син, ОСОБА_11 - донька, ОСОБА_12 син, ОСОБА_13 - син.

За наслідками розгляду заяви позивача від 24.05.2023 про виключення квартири з числа службових, Об`єднана житлова комісія Західного регіонального управління відмовила військовослужбовцю запасу ОСОБА_1 у виключенні квартири з числа службових кв. АДРЕСА_1 (загальною площею 134,9 м. кв., житловою площею 30,6 м. кв., із усіма комунальними вигодами). Підставою відмови стала заява № О-142 від 24.05.2023, вимоги ст. ст. 42, 43, 45, 46, 47, 48, 50 Житлового кодексу України, п. 5 розділу ІІІ «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом МВС України № 26 від 18.01.2021 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17.03.2021 за № 344/359669 (жилі приміщення надаються в межах не менше визначеного у встановленому законодавством порядку рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу).

Вказане рішення оформлено витягом з протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.06.2023 № 6.

06.07.2023 позивач звернувся із скаргою до голови Державної прикордонної служби України на неправомірні дії Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління, у якій просив надати вказівку керівництву Західного регіонального управління щодо повторного розгляду заяви про зняття статусу «службова» з отриманого службового житла та направлення відповідних документів в Адміністрацію Державної прикордонної служби для прийняття рішення.

Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила позивача листом від 09.08.2023 № 702/О-9954-17182, що позивач проживає у службовій двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 (загальною площею 134,9 кв. м., житловою площею 30,6 кв. м.) зі складом сім`ї 8 осіб, що становить 3,8 кв. м. житлової площі на кожного члена сім`ї. У той же час постановою Львівської обласної державної адміністрації і об`єднання профспілок Львівщини від 13.03.2017 № 1 визначено, що розмір середньої забезпеченості громадян у м. Львові встановлено на рівні 10,7 кв. м. на житлової площі на одну особу.

Крім того, суд встановив, що позивач звертався із заявою про надання йому та членам його сім`ї компенсацію за належне для отримання жиле приміщення у відповідно до вимог «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян».

На засідання ІНФОРМАЦІЯ_4 03.12.2020 відмовлено у наданні ОСОБА_1 та членам його сім`ї у наданні компенсації за належне для отримання жиле приміщення у зв`язку з відсутністю на це підстав.

Також військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.10.2021 № 702/289 видала довідку про забезпечення житлом, відповідно до якої підполковнику запасу ОСОБА_1 за час проходження служби у Західному регіональному управлінні відповідно до рішення Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління від 28.10.2016 № 11 надано службову двокімнатну кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 134,9 м. кв., житловою площею 30,6 м. кв., на склад сім`ї сім осіб.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відсутні відомості щодо набуття ними іншого нерухомого майна.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо виключення житла, в якому проживає позивач та члени його сім`ї, із числа службового, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціальної) - захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 31 Житлового кодексу України (найменування кодексу згідно Закону України «Про дерадянізацію законодавства України») (далі ЖК України) визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК України).

Відповідно до ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 (далі за текстом Правила № 470).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно із ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Абзацом 1 п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно із ст. ст. 48, 49 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - Порядок № 1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно з п. 3 Порядку № 1081 військовослужбовцям як мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Згідно п. 4 Порядку № 1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

На підставі п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 1865-IV від 24.06.2004 (далі - Закон № 1865-IV) військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Абзац 4 п. 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 1865-IV покладає зобов`язання на Кабінет Міністрів України забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.

Порядком № 1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пункт 23 Порядку №1081 визначає, що для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Пунктом 32 Порядку № 1081 передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлового приміщення).

З системного аналізу наведених норм видно, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення.

Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства внутрішніх справ України № 26 від 18.01.2021 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція № 26).

Інструкція № 26 визначає механізм забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання (далі - члени їх сімей).

Відповідно до п. 1 розділу I. Загальні положення Інструкції № 26 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання від Держприкордонслужби один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом:

надання новозбудованого, вивільненого або придбаного житла;

надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

виключення житла, в якому проживають військовослужбовці та члени їх сімей, із числа службового.

Члени сім`ї військовослужбовця, які внесені в його особову і облікову справи у встановленому законодавством порядку, проживають та зареєстровані разом з ним, мають право на забезпечення житлом разом з військовослужбовцем.

Військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали житло за попередніми місцями служби), забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Жилі приміщення для постійного проживання або грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними та членами їх сімей не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

До отримання жилого приміщення для постійного проживання або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення такі військовослужбовці забезпечуються службовим житлом у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 розділу V Інструкції № 26 облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, зараховуються військовослужбовці, які не забезпечувалися постійним житлом згідно з встановленими законодавством нормами протягом усього часу проходження військової служби і мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей.

Військовослужбовці, звільнені в запас (відставку), які набули право на отримання житла для постійного проживання та залишилися проживати в наданих їм службових жилих приміщеннях або потребують відселення із закритих військових містечок, мають право на зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органі Держприкордонслужби, рішенням керівника якого надавалося таке житло (або в якому житло перебуває на обліку).

Військовослужбовець, який забезпечений жилою площею в межах норми для відповідного населеного пункту, та члени його сім`ї не мають права на забезпечення житлом від Держприкордонслужби.

Відповідно до п. 7 розділу V Інструкції № 26 облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, на облік не беруться військовослужбовці та члени їх сімей, які:

забезпечувалися під час проходження військової служби жилою площею для постійного проживання згідно з встановленими законодавством нормами;

мають у власності жилу площу, що відповідає нормам та вимогам законодавства для забезпечення громадян житлом у населеному пункті за місцем проходження військової служби та/або безпосередньо поблизу місця проходження військової служби (у прилеглому населеному пункті), що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця проходження військової служби;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно п. 8 Інструкції № 26 рішення житлової комісії (об`єднаної житлової комісії) затверджує керівник органу Держприкордонслужби, наказом якого утворена ця комісія. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, а також підстави включення до списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в першочерговому або позачерговому порядку.

Рішення про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання керівників органів Держприкордонслужби та членів їх сімей приймає житлова комісія Адміністрації Держприкордонслужби.

Відповідно до п. 1 розділу VI Інструкції № 26 надання жилих приміщень для постійного проживання, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, забезпечуються жилими приміщеннями по черзі, що визначається часом зарахування на облік (у загальному, першочерговому або позачерговому порядку), за рішенням житлової комісії (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується керівником органу Держприкордонслужби, відповідно до наказу якого створена ця комісія. У рішенні житлової комісії зазначаються підстави для надання жилого приміщення, жила площа та склад сім`ї, на який воно надається, також зазначається номер у черзі. Відповідно до пункту 2, жилі приміщення, які надаються військовослужбовцям для постійного проживання, повинні відповідати установленим санітарним і технічним вимогам.

Жилі приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, визначеному у встановленому законодавством порядку, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу за умови, що вони не використали право на безоплатну приватизацію житла.

Якщо військовослужбовець або члени його сім`ї використали право на безоплатну приватизацію житла не в повному обсязі, під час надання житла враховується жила площа, яка була ними приватизована.

Згідно з п. 3 цього ж розділу для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання жилого приміщення для постійного проживання.

Рішення житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби оформлюється протоколом та затверджується Головою Держприкордонслужби.

На підставі затвердженого керівником органу Держприкордонслужби рішення житлової комісії щодо забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями для постійного проживання житлова комісія готує список розподілу постійних жилих приміщень (додаток 24).

Списки розподілу постійних жилих приміщень (у 3 примірниках), затверджені керівником органу Держприкордонслужби та підписані головою і секретарем житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії), надсилаються до Адміністрації Держприкордонслужби для погодження.

Разом із списками розподілу постійних жилих приміщень до Адміністрації Держприкордонслужби надсилається облікова справа військовослужбовця та витяг з протоколу засідання житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії).

Списки розподілу постійних жилих приміщень та інші документи розглядаються на засіданні житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби по кожному військовослужбовцю окремо.

У разі наявності підстав, що виключають можливість надання військовослужбовцю та членам його сім`ї жилого приміщення для постійного проживання, зазначене жиле приміщення підлягає повторному розподілу в органі Держприкордонслужби у встановленому законодавством порядку та в строк, що не перевищує один місяць.

Рішення про забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання керівників органів Держприкордонслужби та членів їх сімей приймає житлова комісія Адміністрації Держприкордонслужби.

Згідно п. 6 цього ж розділу після погодження Адміністрацією Держприкордонслужби списків розподілу постійних жилих приміщень, органом Держприкордонслужби протягом десяти робочих днів оформляються та подаються до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документи для затвердження рішення житлової комісії та видачі ордера.

У разі забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями для постійного проживання шляхом виключення утримуваних ними жилих приміщень із числа службових, окрім погодження списків розподілу постійних жилих приміщень, Адміністрація Держприкордонслужби також надає дозвіл відповідному органу Держприкордонслужби на виключення житла із числа службового.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради разом із списком розподілу жилого приміщення для постійного проживання надсилається також облікова справа військовослужбовця, витяг з протоколу засідання житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії) про надання жилого приміщення для постійного проживання та витяг з протоколу засідання житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби про погодження списків розподілу житла.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що чинним законодавством передбачено спеціальний порядок для розгляду питання надання жилих приміщень для постійного проживання, який, зокрема, включає в себе, що житлова комісія готує список розподілу постійних жилих приміщень, затверджений керівником органу Держприкордонслужби та підписаний головою і секретарем житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії), які надсилаються до Адміністрації Держприкордонслужби для погодження.

Відповідно до п. 9 розділу Інструкції № 26 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, мають право на забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла, у якому вони проживають, з числа службового в порядку черговості, у спосіб, визначений пунктами 3 6 цього розділу.

Виключення квартир із числа службових здійснюється виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради народних депутатів на підставі рішення житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії) за клопотанням керівника органу Держприкордонслужби, яким було надано таке житло, у встановленому законодавством порядку.

Суд звертає увагу, що з аналізу наведених норм судом встановлено, що для виключення квартири з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, мають бути виконані умові, а саме:

- військовослужбовець має мати вислугу на військовій службі 20 років і більше, це правило стосується, також осіб, звільнених з військової служби за станом здоров`я,;

- особа має перебувати на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

- не брати участь в приватизації;

- не мати у власності іншого нерухомого майна.

Суд встановив, що відповідно до наказу начальника Західного регіонального управління від 01.08.2020 «Про особовий склад» № 375-ОС виключено із списку особового складу Західного регіонального управління та всіх видів забезпечення підполковника ОСОБА_1 (П-002845) старшого офіцера (з поточного планування) відділу аналітичного забезпечення та поточного планування штабу, якого звільнено з військової служби за п.п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону у запас. Вислуга років станом на 01.08.2020 становить: календарна - 25 років 00 місяців 05 днів, пільгова - 02 роки 03 місяці 07 днів. Всього: 27 років 03 місяці 12 днів.

Суд також встановив, що 11.01.2017 виконавчим комітетом Львівської міської ради видано ордер на службове житлове приміщення № 0000667 ОСОБА_1 з сім`єю із 7 осіб на право на зайняття службового житлового приміщення житловою площею 30,6 кв. м., яке складається з двох у квартирі ізольованих кімнат, за адресою: АДРЕСА_4 . Склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_9 - донька, ОСОБА_10 син, ОСОБА_11 - донька, ОСОБА_12 син, ОСОБА_13 - син.

Суд також встановив, що з 28.12.2004 (за № 109) та користується правом позачергового отримання житлових приміщень, як сім`я, що виховує п`ятеро і більше дітей (у списку за № 10).

Таким чином, позивачем виконані всі передбачені чинним законодавством умови для зміни статусу отриманого житла зі службового на постійне.

При цьому, суд зазначає, що доводи відповідача на спростування вимог позивача ґрунтуються виключно на положеннях ст. ст. 42, 43, 45, 46, 47, 48, 50 ЖК України, п. 5 розділу ІІІ «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом МВС України № 26 від 18.01.2021 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17.03.2021 за № 344/359669 (жилі приміщення надаються в межах не менше визначеного у встановленому законодавством порядку рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу).

Відповідно до ст. 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Згідно з ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

При передачі громадянам житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі.

Громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до Інструкції № 26 жилі приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, визначеному у встановленому законодавством порядку, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу за умови, що вони не використали право на безоплатну приватизацію житла.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу разом із членами його сім`ї надано кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 134,9 м.кв., житловою площею 30,6 м. кв., на склад сім`ї 7 осіб та видано ордер на службове житлове приміщення № 0000667, тобто не більше норм, встановлених ЖК України та Інструкцією № 26.

Доказів недійсності ордеру № 0000667 або його скасування матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що з урахуванням кількості членів сім`ї позивача (8 осіб) та норми жилої площі в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу, загальна жила площа, у межах якої відповідно до ч. 1 ст. 48 ЖК України підлягало наданню позивачу жиле приміщення, складає 109,2 м.кв.

Оскільки позивачу надано квартиру жилою площею 30,6 м.кв., тобто менше, ніж гранична норма 109,2 м.кв., на час спору жила площа наданої позивачу квартири не збільшилася, суд відхиляє аргументи відповідача щодо невідповідності підлягаючої передачі ОСОБА_1 житлової площі встановленим нормам на одну особу.

При цьому, посилання відповідача на невідповідність нормам законодавства житлової площі на одну особу, встановлену для населеного пункту м. Львова, є безпідставними, оскільки таке питання вирішується під час вирішення клопотання про виключення квартири з числа службового житла, тобто виконавчим комітетом міської ради.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач та члени його сім`ї не є власниками жодного іншого нерухомого майна; одержати іншу службову квартиру або додаткові квадратні метри не є можливим, оскільки згідно листа-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.09.2023 № 702.1/7860-23-Вих. у 2023 році у Західному регіональному управлінні Адміністрації Державної прикордонної служби України не було виділено житла для постійного і службового проживання; не було виділено видатків надання грошової компенсації за належні для отримання військовослужбовцями та членами їх сімей жилі приміщення.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що внаслідок непогодження відповідачем питання щодо виключення жилого приміщення із числа службового позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Виходячи з викладеного, суд констатує, що рішення Західного регіонального управління, оформлене витягом з протоколу від 08.06.2023 № 6, в частині відмови ОСОБА_1 у виключенні з числа службових кв. АДРЕСА_1 , є протиправним та таке необхідно скасувати.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За приписами ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати Західне регіональне управління прийняти рішення про виключення з числа службових кв. АДРЕСА_1 та в подальшому підготувати і подати до Адміністрації Державної прикордонної служби України список розподілу постійних жилих приміщень для погодження надання ОСОБА_1 житла для постійного користування шляхом виключення квартири з числа службових кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене витягом з протоколу від 08.06.2023 № 6, у частині відмови ОСОБА_1 у виключенні з числа службових квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) прийняти рішення про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 та в подальшому підготувати і подати до Адміністрації Державної прикордонної служби України список розподілу постійних жилих приміщень для погодження надання ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) житла для постійного користування шляхом виключення квартири з числа службових квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.05.2024.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна