Справа № 420/34385/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 12.11.2023 за №1123 про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 a caмe: aвтомoбiлю JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6, шaci 1J4GZN8M5TY108963, - в частині визнання неналежним (недбалим) виконання службових обов`язків ОСОБА_1 , притягнення його до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення «Сувора догана», притягнення його до повної матеріальної відповідальності на суму 181 251 грн., не виплаті ОСОБА_1 щомісячної премії за листопад 2023 року, внесення суми заподіяної шкоди до Книги обліку нестач та Книги обліку грошових стягнень та нарахувань на ОСОБА_1 у розмірі 181 251 грн., вирахування з грошового забезпечення ОСОБА_1 шкоди на суму 181 251 грн. із стягненням суми щомісяця із грошового забезпечення в розмірі 20 % його місячного грошового забезпечення до повного погашення, направлення матеріалів службового розслідування до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ (з дислокацією у м. Дніпро), направлення за новим місцем служби актів прийому передачі дебіторської заборгованості з метою повного відшкодування шкоди, та, відповідно, скасувати пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 12.11.2023 за №1123;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 премію за листопад 2023 року в повному обсязі, яку утримали з зарплати за листопад 2023;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 20% місячного грошового забезпечення, яке утримали із зарплати за листопад 2023.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що службове розслідування за насідками якого винесено оскаржуваний наказ, проведено без з`ясування усіх обставин справи, його протиправна поведінка з невиконання військових обов`язків, положень нормативно-правових актів службовим розслідуванням не встановлена, що виключає вину позивча, протиправну поведінку та причинний зв`язок із втратою майна, a caмe: aвтоомoбiлю JEEPGRANDCHEROKEEB/H 4599E6, шaci J4GZN8M5TY108963, який службовим розслідуванням встановлений як повністю знищений під час виконання бойового завдання.

Рішення в частині притягнення до матеріальної відповідальності прийнято за відсутності вини позивача, сума збитків відповідачем обрахована з порушенням передбаченого порядку, матеріали службового розслідування не містять даних про закріплення військового майна за військовою частиною, а тому даний наказ є протиправним та підлягає скасуванню в частині пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9,10 Наказу.

Ухвалою від 18.12.2023 заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задоволено, відстрочено до ухвалення рішення судом сплату суми судового збору у справі № 420/34385/23, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що під час перевірки техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 було виявлено відсутність автомобільної техніки, а саме автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 .

Відповідав вказує, що в ході службового розслідування встановлено, що командир десантно- штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 отримав бойове розпорядження командира батальйону морської піхоти 35 обрмп на виконання бойового розпорядження 35 обрмп від 02.09.2022 р.№217/224 дек з бойовим завданням. Для виконання завдання вирішено задіяти автомобіль JEEP CHEROKEE в/н НОМЕР_2 з водієм гол.сержантом ОСОБА_3 .

Службовим розслідуванням встановлено, що автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 , десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , яке обліковано за десантно-штурмовою ротою, перебуває на обліку в автомобільній службі озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 .

Рапорти на внесення в журнал бойових дій знищення автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 під час виконання бойового завдання не подавались.

Згідно Книги обліку наявності та руху військового майна десантно- штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 (додаток 13) автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 під час звірок 16.01.2023, 22.03.2023, 25.05.2023, 21.06,2023 подавався як наявний, що не відповідало дійсності.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №201 від 04.08.2022 року лейтенант ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , таким чином з моменту прийняття посади позивач був матеріально відповідальною особою.

Відповідач зазначає, що в ході проведеного службового розслідування факт виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з неналежним (недбалим) виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 №1123 від 12.11.2023 року та наявність підстав для застосування до позивача матеріальної відповідальності.

Відповідач при проведенні службового розслідування та прийнятті висновку діяв в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, з дотриманням встановленої процедури.

05.02.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 19.02.2024 року вирішено розгляд справи № 420/34385/23 проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання. Зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали надати суду докази щодо обліку aвтомoбiля JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 з інформацією щодо призначення та джерел надходження військового майна. Підготовче засідання призначено на 11.03.2024 року.

Ухвалою від 11.03.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача, оголошено перерву в судовому засідання, наступне судове засідання призначено на 08.04.2024 року.

Ухвалою від 08.04.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2024 року.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи зазначені обставини, відсутність необхідності заслуховувати свідка, експерта, подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2022 року у Збройні Сили України.

Наказом МОУ №95 від 05.03.2022 року ОСОБА_1 присвоєно військове звання лейтенанта.

Наказом №175 від 23.05.2022 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №201 від 04.08.2022 року лейтенант ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

30.04.2023 року на ім`я командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від заступника командира БМП військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 надійшов рапорт про призначення службового розслідування за фактом того, що під час перевірки техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти було виявлено відсутність автомобільної техніки, а саме автомобілю GRAND CHEROKEE B/H 4599E6.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №734 від 04.05.2024 року «Про призначення службового розслідування за фактом виявлення автомобіля GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » відповідно до вимог статті 85 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами), на підставі рапорту заступника командира батальйону морської піхоти з озброєння військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2023 вх.№16477, з метою уточнення причин і умов, що сприяли порушенню статутних вимог щодо утримання військової техніки, збереження державного майна, та встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність призвели до виявлених порушень, наказано призначити службове розслідування за фактом виявлення відсутності автомобіля Jeep GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

За результатами службового розслідування складено акт від 12.11.2023 року.

Вказаним актом встановлено наступне.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що під час перевірки техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 було виявлено відсутність автомобільної техніки, а саме автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 .

У ході службового розслідування встановлено, що командир десантно- штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 отримав бойове розпорядження командира батальйону морської піхоти 35 обрмп на виконання бойового розпорядження 35 обрмп від 02.09.2022 р.№217/224 дек з бойовим завданням.

Для виконання завдання вирішено задіяти автомобіль JEEP CHEROKEE в/н НОМЕР_2 з водієм гол.сержантом ОСОБА_3 , до виконання якого приступити одразу з отриманням даного бойового розпорядження, про що свідчить запис в журналі розпоряджень десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 БР від 02.09.2022 р. №878/281/178 дек.

Згідно акту військової частини НОМЕР_1 , автомобіль JEEP CHEROKEE в/н НОМЕР_2 обліковано за десантно-штурмовою ротою, перебуває на обліку в автомобільній службі озброєння озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Акту технічного стану військового майна №234/1523 від 07.04.2022 року автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 за своїм технічним станом відноситься до ІІ-ї категорії та підлягає до подальшої експлуатації та переданий командиру десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_5 .

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по технічній частині) від 18.07.2022р. №34 автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 був закріплений за матросом ОСОБА_6 .

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2022 р. № 193 матрос ОСОБА_7 з 27.07.2022 року справи та посаду здав та був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №201 від 04.08.2022 року лейтенант ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином з моменту прийняття посади лейтенант ОСОБА_8 був матеріально відповідальною особою.

Відповідно рапорту Вх.№24139 від 14.07.2023 р., начальнику стройової частини військової частини НОМЕР_1 наказано надати копію Акту прийому-передачі посади командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 р. №3460/181, проте начальником стройової частини військової частини НОМЕР_1 акту прийому-передачі посади не надано.

Під час проведення службового розслідування отримано письмові пояснення командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_9 , відповідно до яких станом на 11.09.2022 року (момент знищення автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 ) останній не виконував обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , оскільки перебував на лікуванні у зв`язку з отриманням поранення.

Під час проведення службового розслідування отримано письмові пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_10 , згідно яких він пояснив, що 11.09.2022 року виконував обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 . 11.09.2022 року, приблизно о 13:20, виконуючи бойове завдання згідно БР №640/281/153дек від 02.09.2022 року, поблизу н.п. Брускинське, Херсонської області головний сержант ОСОБА_3 , здійснюючи управління автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_4 , потрапив під ворожий артилерійський обстріл. У зв`язку з великою щільністю обстрілу був змушений залишити транспорт з метою пересування в найближче безпечне місце, а саме траншею. Поки гол.сержант ОСОБА_3 очікував закінчення ворожого обстрілу, в автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 потрапив ворожий снаряд, що спричинило критичне руйнування авто та подальше загорання кузову. У зв`язку з великою інтенсивністю бойових дій евакуація авто в район зосередження підрозділу була неможлива.

Під час проведення службового розслідування отримано письмові пояснення матроса ОСОБА_11 , згідно яких він пояснив, що 11.09.2022 року, приблизно о 13:20 він, виконуючи бойове завдання поблизу АДРЕСА_1 , став свідком знищення авто JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 . Водій вищезазначеного авто головний сержант ОСОБА_3 управляючи даним автомобілем, потрапив під щільний обстріл противника, що змусило ОСОБА_3 залишити авто та перебратись в безпечене місце, де в той момент знаходився матрос ОСОБА_12 та матрос ОСОБА_13 . Трохи пізніше, поки очікували закінчення обстрілу, в авто JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 потрапив ворожий снаряд , що спричинило знищення транспортного засобу. У зв`язку з високою інтенсивністю бойових дій, евакуація авто до району зосередження підрозділу була неможлива.

У ході службового розслідування було встановлено, що командир десантно- штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 11.09.2022 року перебував на лікуванні (Виписний епікриз №5823 від 23.09.2022 р.).

Рапорти на внесення в журнал бойових дій знищення автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 не подавались.

Згідно Книги обліку наявності та руху військового майна десантно- штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 (додаток 13) автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 під час звірок 16.01.2023, 22.03.2023, 25,05.2023, 21.06.2023 подавався як наявний, що не відповідало дійсності.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що згідно Акту прийому передачі посади командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від капітана ОСОБА_14 до майора ОСОБА_15 (вх.№4719/181 від 07.05.2023р.) автомобіль Jeep Grand Cheroki, що облікований за десантно-штурмовою ротою батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 вказаний як «В наявності», про що свідчить особистий підпис командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 .

У ході службового розслідування від начальника автомобільної служби озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 отримана довідка - розрахунок про вартісну оцінку заподіяної шкоди завданої державі внаслідок втрати (псування, знищення, нестачі) майна автомобільної служби озброєння логістики (вхідний №12494/181 від 10.11.2023 року), відповідно до якої вартість завданих державі збитків у наслідок втрати (знищення) озброєння, техніки під час виконання бойового завдання військовослужбовцями, яка рахується за десантно-штурмовою ротою батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , складає 181 251 грн. (Сто вісімдесят одну тисячу двісті п`ятдесят одну грн.)

Загальна сума збитків за автомобільною службою озброєння логістики 181 251 грн.

Вищезазначений факт мав місце під час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку' з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" 24 лютого 2022 року.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста безконтрольність, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог Статутів Збройних Сил України, Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах» від 03.05.2000 №748 з боку старшого лейтенанта ОСОБА_1 , під час перебування на посаді командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , що призвело до нестачі військового майна - автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 , шасі НОМЕР_4 .

В ході проведеного службового розслідування факт виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з неналежним (недбалим) виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 командиром десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 знайшов своє підтвердження.

За порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог абз. З пункту 4 Розділу І, пункту 7 Розділу І, абз. 1 пункту 2 Розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, пунктів 3.1.1, 3.1.9, 3.1.12 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 59 Розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, пункту 31 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах» від 03.05.2000 №748, відповідно до пункту «в» статті 48 керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, запропоновано старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - «сувора догана».

Відповідно до пп.1 п. 1 ст. 6 розділу ІІ Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 31.10.2019 року, старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 запропоновано притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини шкоди державі на загальну суму 181 251 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1123 від 12.11.2023 року факт виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з неналежним (недбалим) виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 , командиром десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_5 наказано вважати таким, що знайшов своє підтвердження.

За порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог абз. З пункту 4 Розділу І, пункту 7 Розділу І, абз. 1 пункту 2 Розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, пунктів 3.1.1, 3.1.9, 3.1.12 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 59 Розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, пункту 31 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах» від 03.05.2000 №748, відповідно до пункту «в» статті 48 керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту7 Збройних Сил України, старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - «сувора догана».

Відповідно до пп.1 п. 1 ст. 6 розділу ІІ Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 31.10.2019 року, старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 вирішено притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини шкоди державі на загальну суму 181 251 грн.

Позивач, вважаючи вказаний наказ неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Правове врегулювання дисциплінарної відповідальності військовослужбовців здійснюється на підставі Дисциплінарного статуту Збройних сил України затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999р. за №551-XIV.

Відповідно до преамбули Закону - Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Крім того, Статут внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до його вступної частини визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 2.3, 3.1.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року за №300, командир військової частини (з`єднання) організовує військове (корабельне) господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб.

Командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів; об`єктів навчально-матеріальної бази, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок; за проведення необхідних заходів щодо охорони навколишнього середовища в місцях дислокації та дій військ, а також за організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду частини (з`єднання) і створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів. При виявленні втрат, нестач, навмисного пошкодження військового майна, його розкрадання, інших корисливих зловживань він має право вживати у встановленому законом порядку заходів щодо відшкодування завданих державі збитків, а у випадках скоєння злочинів - порушувати кримінальну справу та проводити дізнання.

У відповідності до ст.1.3 розділу 1, ст.3.16, 3.36, 3.42 розділу 3 «Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України за №678 від 12.12.2016р., виконання заходів щодо порядку використання машин у військовій частині покладається на начальника автомобільної служби, а там, де ця посада не передбачена штатом - на посадову особу за рішенням командира військової частини. Наряд на використання машин готується начальником автомобільної служби на підставі письмових заяв командирів підрозділів (начальників родів військ і служб) на використання машин та підписується заступником командира військової частини з озброєння.

Заявки на використання машин подаються посадовими особами військової частини в автомобільну службу (технічну частину) у встановлений командиром частин час та записуються в книгу заяв на використання машин.

Наряд на використання машин разом з книгою заяв напередодні дня виходу машин подається заступником командира військової частини з озброєння (начальником автомобільної служби) командиру військової частини на затвердження.

Дорожній лист виписується у автомобільній службі (технічній частині) військової частини, підписується начальником автомобільної служби, засвідчується гербовою печаткою та передається під підпис у підрозділ (в окремих випадках черговому по частині).

Начальником автомобільної служби (технічної частини) військової частини перевіряється правильність оформлення дорожніх листів, звіряються дані у Книзі обліку: роботу машин, витрати пального і масел, після чого дані про витрачання моторесурсів записуються у паспорт (формуляр) машини.

Інструкція з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.09.2017року за №440, відповідно до її п.1 визначає механізм організації та ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами, військовими навчальними закладами, військовими навчальними підрозділами вищих навчальних закладів, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), і є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна.

Статтями 26,27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Закон України від 03.10.2019 року №160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160-IX), відповідно до його преамбули визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Статтею 1 Закону наведені значення термінів, у якому вони вживаються у Законі, зокрема:

командир (начальник) - командир (начальник, керівник) військової частини, установи, організації, закладу;

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно зі ст.2 Закону його дія поширюється, зокрема, на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Частинами 1-3 ст.3 Закону встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених ст.9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.2,3 ст.5 Закону командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Відповідно до ст.8 Закону у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Судом встановлено, що під час службового розслідування позивач надавав свої пояснення, ознайомлений з актом службового розслідування та прийнятим на його підставі наказом.

Щодо п.3 наказу №1123 від 12.11.2023 року, суд зазнає наступне.

Згідно пункту 3.1.1. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, посадові особи військової частини і з`єднання, що здійснюють організацію та ведення військового (корабельного) господарства, відповідають за це господарство та виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ( 548-14 ) та цього Положення.

Відповідно до вимог пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації.

Відповідно до пункту 7.31 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах» від 03 травня 2000 року №748 відповідальність за нестачу військового майна несуть матеріально відповідальні особи.

Судом з матеріалів службового розслідування встановлено, що згідно Акту прийому передачі посади командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від капітана ОСОБА_14 до майора ОСОБА_15 (вх.№4719/181 від 07.05.2023р.), автомобіль Jeep Grand Cheroki, що облікований за десантно-штурмовою ротою батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , вказаний «В наявності», про що свідчить особистий підпис командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 .

Після виходу позивача з лікарняного, останній подавав відомості, відповідно до яких вказаний транспортний засіб значився, як наявний.

Позивач про будь-які недоліки транспортного засобу та факт відсутності останнього не доповідав.

Отже, суд не приймає до уваги доводи позивача, що матеріалами службового розслідування не враховано, що під час знищення автомобіля позивач знаходився на лікарняному та не здійснював свої обов`язки, а отже вказана обставина виключає можливість застосування до нього дисциплінарної відповідальності.

Отже, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням всіх обставин. Вина позивача у порушенні службових обов`язків доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд погоджується з доводами відповідача щодо правомірності оскаржуваного наказу в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності (п.3 наказу), а застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани є співмірним до вчиненого проступку.

Враховуючи встановлені у справі обставини та вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність п. 3 оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для його скасування в зазначеній частині.

Щодо притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності суд зазначає наступне.

Спірні відносини виникли, зокрема, з приводу накладення матеріальної відповідальності за неналежне (недбале) виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, як наслідок завдання шкоди державі у вигляді нестачі та втрати військового майна.

Суд вважає, що притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності є не співмірним встановленим порушенням за результатами службового розслідування.

Статтею 9 Закону №160-IX визначені обставини, що виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч.1,3 ст.9 Закону завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що службовим розслідуванням встановлено причини нестачі (руйнування автомобілю та подальшого загорання кузову підчас ворожого обстрілу).

При цьому не встановлено протиправних дій позивача саме з втрати цього майна, вини у втраті майна та причинний зв`язок.

Під час службового розслідування встановлено, що згідно з наданими під час службового розслідування аналогічними поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , 11.09.2022 року, приблизно о 13:20, виконуючи бойове завдання згідно БР №640/281/153дек від 02.09.2022 року поблизу н.п. Брускинське, Херсонської області, головний сержант ОСОБА_3 , управляючи автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_4 , потрапив під ворожий артилерійський обстріл. У зв`язку з великою щільністю обстрілу був змушений залишити транспорт з метою пересування в найближче безпечне місце, а саме траншею. Поки гол.сержант ОСОБА_3 очікував закінчення ворожого обстрілу, в автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE в/н НОМЕР_2 потрапив ворожий снаряд, що спричинило критичне руйнування авто та подальше загорання кузову. У зв`язку з великою інтенсивністю бойових дій евакуація авто в район зосередження підрозділу була неможлива.

Враховуючи введення воєнного стану, наявність активних бойових дій на території Херсонської області, а також те, що автомобіль знищено під час виконання бойового завдання, суд дійшов висновку, що вказані обставини є діями непереборної сили, відсутність вини позивача у знищенні техніки, виключають застосування матеріальної відповідальності до позивача.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування пп. 4, 5, 6, 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1123 від 12.11.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ».

Щодо вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування п.9 оскаржуваного наказу, в частині направлення матеріалів службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідування, у зв`язку з формальними ознаками кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 3 ст. 413 ККУ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення, оскільки відповідно до ст. 26,27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Щодо вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування п. 10 наказу щодо направлення актів прийому-передачі дебіторської заборгованості за новим місцем служби з метою повного відшкодування завданої шкоди державі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування наказу в частині притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності.

Щодо вимоги позивача в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 премії за листопад 2023 року в повному обсязі, яку утримали з зарплати за листопад 2023 року, суд зазначає, що при набранні законної сили рішення суду питання поновлення порушених прав позивача є обов`язком керівника в частині повернення утриманих сум грошового забезпечення.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою 18.12.2023 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, враховуючи, що судом відстрочено позивачу сплату судового збору до прийняття рішення у справі і станом на момент прийняття рішення позивачем судовий збір не сплачено, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 968,88 грн. підлягає стягненню до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати п. 4, 5, 6, 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1123 від 12.11.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968,88 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 88 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.