Справа № 120/19116/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

29 травня 2024 р. Справа № 120/19116/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Тростянецької селищної ради,

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Тростянецький селищний голова ОСОБА_2

про визнання сесії неповноважною та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Тростянецької селищної ради ( далі-відповідач) про визнання сесії неповноважною та скасування рішення.

Позивач просить суд:

-визнати неповноважною 70 сесію Тростянецької селищної ради 8 скликання, проведену 30.11.2023 року.

-скасувати рішення 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року № 842.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вважає неповноважною 70 сесію Тростянецької селищної ради 8 скликання, проведену 30.11.2023 року, оскільки не всі з присутніх на 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання депутатів, були депутатами місцевої ради та мали відповідний статус. Вказав, що на позачерговому з`їзді політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» 24.04.2023 року прийнято рішення про відкликання депутатів Тростянецької селищної ради ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за народною ініціативою, а тому, депутати не могли брати участь в роботі 70 сесії Тростянецької селищної ради та голосувати за питання порядку денного. На думку позивача, 70 сесія Тростянецької селищної ради 8 скликання, проведена 30.11.2023 року є неповноважною, а рішення № 842 прийнято сесією селищної ради, є неправомірним і підлягає скасуванню.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення даного позову шляхом:

- зупинення дії рішення 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року № 842 до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою від 25.12.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 27.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що ОСОБА_1 не наділений повноваженнями звертатися в інтересах громади до судових органів як депутат тої чи іншої ради, враховуючи й той факт, що позивач не є депутатом Тростянецької селищної ради 8 скликання. Крім того, представник відповідача вказав, що позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовано порушене право як депутата чи громадянина спірним рішенням, з відповідним складом депутатів, які приймали участь у 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання, яка відбулася 30.11.2023 року, як жителя та платника податків Тростянецької громади.

Також відповідач звернув увагу на адміністративну справу № 260/3329/22, де Закарпатський окружний адміністративний суд у рішенні від 04.08.2023 року відмовив у задоволенні позову з підстав відсутності у депутата, відкликаного за народною ініціативою, порушеного права з огляду на те, що оскільки відповідною міською територіальною виборчою комісією не було здійснено всіх необхідних дій, передбачених статтями 39-41 Закону №93-IV, процедура відкликання депутата не завершена, а відтак останній є діючим депутатом Виноградівської міської ради, що свідчить про відсутність порушених прав позивача відповідачем.

Тростянецька селищна рада підтримує свою позицію, що у спірному випадку, кворум 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання на пленарному засідання 30.11.2023 року був повноважним.

Крім того, 12.01.2024 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 17.01.2024 надано позивачу строк для подачі письмових пояснень щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 12.01.2024.

Ухвалою від 17.01.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Тростянецького селищного голову ОСОБА_2 .

26.01.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із доводами відповідача і просить задовольнити позов.

Ухвалою від 30.01.2024 відмовлено в задоволенні клопотання Тростянецької селищної ради від 12.01.2024 про зупинення провадження у справі.

08.02.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Інших заяв по суті спору не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 2020 року є депутатом Вінницької обласної ради 8 скликання та колишнім депутатом Тростянецької селищної ради.

З матеріалів справи слідує, що розпорядженням Тростянецького селищного голови від 20.11.2023 року № 92-р скликано 70 сесію Тростянецької селищної ради 8 скликання на 30.11.2023 року о 10:00 годині в адміністративному приміщенні виконавчих органів селищної ради за адресою: смт Тростянець, вул. Соборна,37 в залі засідань.

Рішенням 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року № 842 (далі рішення №842) вирішено встановити та виплачувати у 2024 році Тростянецькому селищному голові посадовий оклад, надбавку за 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування, надбавку за вислугу років у розмірі 20% до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами); надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років; щомісячну премію за якісне та своєчасне виконання службових обов`язків, вирішення соціально-економічних проблем громади, враховуючи особистий вклад в загальні результати роботи, а також преміювання з нагоди професійних свят та ювілейних дат, здійснювати відповідно до Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги, у розмірі 150% посадового окладу селищного голови та в межах коштів передбачених на преміювання у кошторисі селищної ради, та економії коштів на оплату праці - у межах фонду преміювання; допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки.

Відповідно до протоколу 70 сесії проект рішення «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» ставився на голосування за основу та в цілому. За результатами голосування: «ЗА» - 15, «ПРОТИ» - 0 «УТРИМАВСЯ» - 3.

Позивач, з посиланням на ч.2 ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а саме, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування, а також з урахуванням того, що позивач проживає в Тростянецькій громаді, є платником місцевих податків і зборів просить визнати неповноважною 70 сесію Тростянецької селищної ради 8 скликання, проведену 30.11.2023 року та скасувати рішення 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року № 842.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Насамперед суд зазначає, що предметом оскарження у цій справі є неповноважність 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання, проведену 30.11.2023 року та рішення 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року № 842.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради визначаються Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV.

Позивач вказує про неповноважність 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання 30.11.2023 року у зв`язку з відкликанням депутатів Тростянецької селищної ради ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за народною ініціативою.

Так, позивач посилається на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27.07.2023 року в справі №120/11267/2, якою відмовлено в забезпеченні позову в частині зупинення дії рішення Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» від 24.04.2023 року, оформленого витягом з протоколу №1/2023 позачергового з`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутатів Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за народною ініціативою.

Дійсно, дана ухвала залишена без змін постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.12.2023 року в справі №120/11267/23.

Разом з тим, Верховний Суд у вищевказаній ухвалі по справі №120/11267/23 вказав, що «проголошення постанов Тростянецької ТВК від 24.06.2023 року №16, 17, 18, 19, від 17.07.2023 року № 25 про обрання депутатами наступних за черговістю на сесії міської ради та постанов Тростянецької ТВК від 17.07.2023 № 22, 23, 24, 26 та 27 про реєстрацію вказаних депутатів та подальше оголошення їх на пленарному засіданні селищної ради матиме наслідком набуття ними повноважень депутатів цієї ради, що, в подальшому, в разі вирішення даної справи на користь позивача, унеможливить виконання рішення суду по даній справі».

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у справі №120/11267/23 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області, Політичної партії "Українська стратегія Гройсмана", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Тростянецька селищна рада про визнання протиправними та скасування рішення та постанов адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 10 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового З`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_6 за народною ініціативою від 06 травня 2023 № 5».

Визнано протиправною та скасовано постанову Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 11 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового З`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_4 за народною ініціативою» від 06 травня 2023 року №6».

Визнано протиправною та скасовано постанову Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 12 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового З`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_3 за народною ініціативою» від 06 травня 2023 року №7».

Визнано протиправною та скасовано постанову Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 13 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового З`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_7 за народною ініціативою» від 06 травня 2023 року № 8».

Визнано протиправною та скасовано постанову Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 14 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового З`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_5 за народною ініціативою» від 06 травня 2023 року №9».

Разом з тим, рішення у справі №120/11267/23, на момент розгляду цієї справи не набрало законної сили та переглядається судом апеляційної інстанції, а тому, висновки позивача що депутати Тростянецької селищної ради ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 втратили статус (повноваження) депутатів місцевої ради і не могли брати участь в роботі 70 сесії Тростянецької селищної ради та голосувати за питання порядку денного наразі є помилковими, а сама процедура незавершеною, адже лише після проголошення постанов Тростянецької ТВК від 17.07.2023 № 22, 23, 24, 26 та 27 буде кінцевим етапом в процедурі обрання наступним за черговістю депутата та безповоротного набуття такими особами статусу депутата.

Так, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування».

Використані у Законі терміни наведено у частині першій статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування»:

представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;

загальний склад ради - кількісний склад депутатів ради, визначений радою відповідно до закону;

склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку;

правомочний склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу ради.

Відповідно до частин 1, 2 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Перша сесія новообраної сільської, селищної, міської ради скликається відповідною територіальною виборчою комісією не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради в кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до статті 45 цього Закону. Перше пленарне засідання першої сесії відкриває голова зазначеної територіальної виборчої комісії, який інформує раду про підсумки виборів депутатів, а також про підсумки виборів відповідно сільського, селищного, міського голови. З моменту визнання повноважень депутатів ради нового скликання та новообраного сільського, селищного, міського голови відповідно до статті 42 цього Закону головує на пленарних засіданнях ради першої сесії новообраний голова.

Згідно з частиною 12 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Частинами 1, 5 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Так позивач вказує, що відповідно до протоколу 70 сесії проект рішення «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» ставився на голосування за основу та в цілому. За результатами голосування: «ЗА» - 15, «ПРОТИ»-0 «УТРИМАВСЯ» - 3.

При цьому стверджує, що незважаючи на повідомлення про конфлікт інтересів у зв`язку з розглядом даного питання та залишенням зали сесійного засідання селищним головою ОСОБА_2 , про що зазначено в розділі «Слухали» 11 питання порядку денного, до результатів голосування включено голос селищного голови ОСОБА_2 «ЗА», про що зазначено в розділі «Результат голосування» питання 11 протоколу 70 сесії. Рішення № 842, як зазначено в протоколі 70 сесії - прийнято.

Суд критично оцінює такі доводи позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до Протоколу 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання, 30.11.2023 року о 10:00 годин на пленарному засіданні були присутніми з 26 депутатів - 18, не з`явилося з поважних причин 8.

Так, на порядку денному згідно Протоколу дійсно стояло до вирішення 11 питань, останнім з яких був « 11. Про умови оплати праці селищного голови на 2024 рік».

В свою чергу, відповідно до змісту Протоколу до результатів голосування щодо кожного з 1 по 10 питання порядку денного включено відповідний голос селищного голови, таким чином, за кожне з 1 по 10 питання порядку денного у голосуванні приймало участь 19 осіб.

У розділі Протоколу «Слухали : 11. Про умови оплати праці селищного голови на 2024 рік» зазначено, що селищний голова ОСОБА_2 повідомила про конфлікт інтересів у зв`язку з розглядом даного питання та залишила залу сесійного засідання. За наслідками виступів депутатів ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , пропозицію депутата ОСОБА_14 щодо збільшення суми щомісячної премії, а також преміювання та виплати матеріальної допомоги селищній голові, підтримано 15 голосами «ЗА», «ПРОТИ» - 0, «УТРИМАВСЯ» - 3.

В подальшому, проект рішення «Про умови оплати праці селищного голови на 2024 рік» із внесеними змінами шляхом прийняття рішення № 842 підтримано за результатами голосування: «ЗА» - 15, «ПРОТИ» - 0, «УТРИМАВСЯ» - 3.

Тобто, у голосуванні за 11 питанням порядку денного взяло участь 18 депутатів без урахування голосу селищного голови, яка була відсутня у залі сесійного засідання, що також підтверджується підписами членів Лічильної комісії згідно з документу «Результати поіменного голосування депутатів Тростянецької селищної ради 70 сесії 8 скликання».

А тому твердження позивача про те, що до результатів голосування включено голос селищного голови не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Більше того, у позовній заяві позивач покликається на те, що згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а саме, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування, а також з урахуванням того , що позивач проживає в Тростянецькій громаді, є платником місцевих податків і зборів.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні та конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією та законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року у справі №18-рп/2004, термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому, з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності в особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями суб`єкта владних повноважень.

Аналогічний правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 19 травня 2022 року (справа №814/152/18).

У спірних правовідносинах, позивач, наголошуючи на неповноважності 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання, яка відбулась 30.11.2023, не формулює при цьому за захистом якого права він звертається до суду.

ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, наполягає на тому, що з огляду на відсутність необхідної кількості депутатів сесія була неповноважною, в результаті чого, було прийнято рішення «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року №842.

При цьому, позивачем не наведено жодних мотивів, яким чином порушено його право проведенням спірної сесії ради та прийнятим на ній рішень.

Більше того, на 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання, яка відбулась 30.11.2023 на порядок денний виносилось ряд інших питань, за наслідком розгляду яких були прийняті відповідні рішення, при цьому позивачем не оскаржуються, а лише оскаржується рішення «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року № 842.

Суд також зазначає, що правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законом України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон №280/97-ВР) та Законом України від 11 липня 2002 року №93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон №93-IV).

З аналізу положень указаних законів випливає, що депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Водночас депутат місцевої ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Саме відповідні ради, а не окремі депутати, згідно із статтею 10 Закону № 280/97-ВР, є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їхнього імені та в їхніх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом №280/97-ВР та іншими законами, а отже, й наділені в силу закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

У разі подання позову депутатом за для захисту інтересів територіальної громади (або її окремих представників) у суді може бути реалізоване шляхом представництва. Водночас депутат місцевої ради не уповноважений представляти в судах інтереси такої ради або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №803/413/18, від 13 березня 2019 року у справі №917/1188/12, від 20 березня 2019 року у справі №817/2297/14 та постанові Верховного Суду від 26 березня 2020 року №305/536/17, від 10 червня 2021 року у справі №305/536/17, від 19 жовтня 2023 року у справі №640/5291/22.

Разом з тим, відповідно до відомостей розміщених на сайті Тростянецької селищної ради, до її складу входить 25 депутатів, серед яких ОСОБА_1 відсутній, а тому посилання позивача на ч.2 ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» суд оцінює критично.

Крім того, позивачем не було обґрунтовано своє порушене право спірним рішенням та відповідним складом депутатів, які приймали участь у 70 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання, яка відбулася 30.11.2023 року, як жителя та платника податків Тростянецької громади.

Суд погоджується із доводами відповідача, що оскаржуване рішення «Про оплату праці Тростянецького селищного голови на 2024 рік» від 30.11.2023 року № 842 є індивідуальним актом щодо оплати праці посадової особи місцевого самоврядування - Тростянецького селищного голови.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку падання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Так, право на оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

Також суд наголошує, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішень, котрі оскаржуються. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскаржених рішень.

Вказана правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17.

В обґрунтування порушеного права як мешканця територіальної громади, позивач у відповіді на відзив посилається на постанову Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №826/9432/17, разом з тим, спірні правовідносини у вказаній справі стосувалися питання права на безпечне довкілля, з огляду на що, не є релевантними до застосування судом вказаної судової практики до спірних правовідносин, що виникли у справі № 120/19116/23.

Крім того, позивач посилається на правовий висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 року у справі № 905/1907/21 на те що «використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Черкаської області».

Разом з тим, спірні правовідносини, що були предметом розгляду у справі №905/1907/21, стосувалися питання виконання зобов`язань за нікчемними додатковими угодами, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, що призвело до нераціонального та неефективного використання коштів обласного бюджету, про що позивач безпосередньо і зазначає шляхом цитування змісту постанови: «Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади Черкаської області.», тому також відповідні правові висновки не можуть бути застосовану судом в межах даної справи.

Суд звертає увагу, що лише одне посилання на те, що позивач є мешканцем відповідної територіальної громади не є достатньою підставою для визнання неповноважною 70 сесію Тростянецької селищної ради 8 скликання та скасування рішення, оскільки останнім не обґрунтовано чим проведення сесій та прийняття відповідних рішень порушують його права як мешканця такої громади.

Таким чином, враховуючи всі наведені обставини, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно з ч.1 ст.9, ст.72, ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Тростянецька селищна рада Вінницької області (вул. Соборна, 77, смт. Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, )

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар