Справа № 260/1552/24
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження судового розгляду

28 травня 2024 рокум. Ужгород№ 260/1552/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні: до спеціального стажу роботи періодів: з 01.09.1974 по 03.07.1978 роки навчання в Уманському державному педагогічному інституті ім. П.Г. Тичини; з 15.08.1978 по 03.09.1980 роки на посаді вихователя середньої школи № 2; з 23.10.1987 по 11.01.1989 роки на посаді завідуючої дитячим садком; з 11.01.1989 по 19.10.1989 роки на посаді вчителя початкових класів Перечинської школи -інтернату для дітей сиріт; з 17.04.1990 по 31.05.1990 роки на посаді вихователя дитячого садка № 32 м. Ужгород; з 01.06.1990 по 17.08.1990 на посаді піонервожатої середньої школи № 7 м. Ужгород; з 21.08.1990 по 10.10.2006 роки на посаді вчителя початкових класів та заступника директора середньої школи № 7 м. Ужгород; з 01.09.2007 по 28.09.2013 роки (по дату призначення пенсії) на посаді директора Навчально виховного комплексу «Веселка» для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню. 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу: з 01.09.1974 по 03.07.1978 роки навчання в Уманському державному педагогічному інституті ім. П.Г. Тичини; з 15.08.1978 по 03.09.1980 роки на посаді вихователя середньої школи № 2; з 23.10.1987 по 11.01.1989 роки на посаді завідуючої дитячим садком; з 11.01.1989 по 19.10.1989 роки на посаді вчителя початкових класів Перечинської школи -інтернату для дітей сиріт; з 17.04.1990 по 31.05.1990 роки на посаді вихователя дитячого садка № 32 м. Ужгород; з 01.06.1990 по 17.08.1990 на посаді піонервожатої середньої школи № 7 м. Ужгород; з 21.08.1990 по 10.10.2006 роки на посаді вчителя початкових класів та заступника директора середньої школи № 7 м. Ужгород; з 11.10.2006 по 31.08.2007 роки на посаді заступника директора Навчально- виховного комплексу «Гранд»; з 01.09.2007 по 28.09.2013 роки (по дату призначення пенсії) на посаді директора Навчально виховного комплексу «Веселка» для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що позивачу пенсію призначено в 2013 році, відтак саме з цього часу в неї виникло право на звернення до органу пенсійного фонду на подачу документів для виплати 10 місячних пенсій, проте позивач 11 років не вживала жодних дій щодо врегулювання даного спору. В той же час, отримання листа від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, на який посилається позивач, на переконання представника відповідача не змінює момент з якого вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 22 травня 2024 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Відповідно до вимог вказаної ухвали позивачу необхідно було подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до ст. 167 КАС України з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

27 травня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду. Заява обґрунтована тим, що жодним нормативно-правовим документом не встановлено строк виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, а й відповідно строк від якого варто відштовхуватися в даній категорії справ. Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 23 жовтня 2023 року з вимогою повідомити про причини невиплати грошової допомоги станом на 2023 рік, а відповідач 26.10.2023 року у відповідь надіслав листа, з якого вбачається, що грошова допомога не буде виплачена через відсутність необхідного страхового стажу. Представник позивача зазначає, що застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України матиме наслідком неможливість реалізувати позивачем права на отримання соціальних виплат.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу роботи періодів: з 01.09.1974 по 03.07.1978 роки навчання в Уманському державному педагогічному інституті ім. П.Г. Тичини; з 15.08.1978 по 03.09.1980 роки на посаді вихователя середньої школи № 2; з 23.10.1987 по 11.01.1989 роки на посаді завідуючої дитячим садком; з 11.01.1989 по 19.10.1989 роки на посаді вчителя початкових класів Перечинської школи -інтернату для дітей сиріт; з 17.04.1990 по 31.05.1990 роки на посаді вихователя дитячого садка № 32 м. Ужгород; з 01.06.1990 по 17.08.1990 на посаді піонервожатої середньої школи № 7 м. Ужгород; з 21.08.1990 по 10.10.2006 роки на посаді вчителя початкових класів та заступника директора середньої школи № 7 м. Ужгород; з 01.09.2007 по 28.09.2013 роки (по дату призначення пенсії) на посаді директора Навчально виховного комплексу «Веселка» для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню та зобов`язати зарахувати вищевказані періоди до спеціального стажу для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення.

Судом встановлено, що позивач 01 лютого 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якій просила зарахувати до спеціального стажу період навчання у вищих навчальних закладах до спеціального стажу, а також всі періоди трудової діяльності у закладах і установах охорони здоров`я на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню. У вказаній заяві також просила нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком станом на день її призначення, передбачену п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 27 лютого 2024 року № 1020-665/Д-02/8-0700/24 повідомив, що на дату досягнення пенсійного віку згідно трудової книжки позивач працювала в НВК «Веселка» , який не передбачений переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, у зв`язку з чим, позивач 18 березня 2024 року звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з даним позовом, тобто в межах встановленого ст. 122 КАС України строку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та поновлення строку звернення до суду.

При цьому, суд враховує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).

У Рішенні у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на пріоритетності захисту прав саме людини шляхом забезпечення реального доступу до правосуддя, при цьому необхідним є уникнення занадто формалізуючих підстав для позбавлення особи єдиного способу захисту її прав. Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами п. 8 ч. 1ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В той же час, враховуючи наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, суд приходить висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно із частиною 14 статті 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Зважаючи на те, що позивач усунув недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне продовжити розгляд даної справи.

На підставі наведеного та керуючись статтями 171, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Розгляд адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії продовжити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Маєцька