Справа № 161/5008/24
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5008/24
Провадження № 2-а/161/95/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови від 28 лютого 2024 року № 116 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення визначеного ч. 2 ст. 210-1 в загальному зводяться до наступного:

-ні в протоколі, ні в оспорюваній постанові не обґрунтовано в чому полягає повторність вчинення адміністративного правопорушення у звязку із чим не зрозуміло чому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП;

-жодної повістки про виклик на 11 грудня 2023 року на АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 не отримував

-у особи, яка складала протокол відсутні повноваження на його складення.

З вказаних підстав просить визнати протиправною та скасувати постанову від 28 лютого 2024 року № 116 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Відповідач скориставшись правом на відзив проти задоволення позовних вимог заперечив у загальному з наступних підстав:

-08 грудня 2023 року ОСОБА_1 була вручена повістка, що зобов`язувала його з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 11 грудня 2023 року;

-замість проставлення підпису у розписці повістки ОСОБА_1 залишив позначку у вигляді хрестика;

-під час вручення повістки поводився агресивно;

-в письмових поясненнях до протоколу ОСОБА_1 визнавав факт отримання повістки, а неявку за нею пояснює неспівпадіннями у датах;

-дата 08 грудня 2023 року вказана у протоколі про адміністративне правопорушення є нічим іншим як опискою при його складенні;

-адміністративне правопорушення кваліфіковане за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки вчинене в особливий період.

Позивачем було подано відповідь на відзив, який зводиться в загальному та додатково до наступного:

-відповідачем не вірно кваліфіковано порушення, яке інкримінується позивачу, а саме позивачу інкриміновано порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», що не охоплюється складом правопорушення, передбаченим ст. 210 КУпАП, а охоплюється ст. 210-1 КУпАП;

-позивач вказує, що позначка «+» у розписці йому не належить, крім того розписка надана суду відповідачем не відповідає встановленій формі.

Вивчивши клопотання сторони позивача про витребування у відповідача документів, які стали підставою для прийняття спірного рішення суд у його задоволенні відмовляє з тих підстав, що стороною відповідача такі документи було подано разом із відзивом на позовну заяву, крім того в порушення вимог ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 80 КАС України позивачем не зазначено, про підстави неможливості надати суду самостійно такі докази, а також заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких мотивів.

З матеріалів справи судом встановлено, 22 лютого 2024 року старшим водієм відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 116 за ч. 2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 згідно даного протоколу громадянину ОСОБА_1 була вручена повістка під особистий підпис, яка зобовязувала громадянина ОСОБА_1 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 08 грудня 2023 року. Даний громадянин ОСОБА_1 так і не з`явився чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

28 лютого 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення № 116, згідно якої: «08 грудня 2023 року громадянин ОСОБА_1 1987 року народження отримав повістку, що зобов`язувала його з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 11 грудня 2023 року для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії. У вказаній у повістці строк ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Своїми діями порушив вимоги пп. 2 п. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ 1487 від 30 грудня 2022 року».

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 зроблено правильний висновок про наявність порушень зі сторони ОСОБА_1 проте, передчасний, щодо можливості його притягнення до адміністративної відповідальності.

Так щодо доводів позивача суд зазначає:

Щодо доводів про невірну кваліфікацію адміністративного правопорушення суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ст. 210 КУпАП встановлена за порушення призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку, такі правила встановлені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року (далі Порядок).

Пп. 2 п. 1 Додатку 2 Порядку визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів, при цьому згідно п. 19 Порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже інкримінуючи ОСОБА_1 порушення правил військового обліку відповідач вірно визначився із складом адміністративного правопорушення відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Щодо доводів позивача про те, що він жодної повістки не отримував, а у наданій стороною відповідача розписці жодного підпису не ставив, суд вважає такі доводи направленими виключно на уникнення адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення № 116 за ч. 2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 22 лютого 2024 року вбачається і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 було написано письмові пояснення наступного змісту: «Не з`явився по даній повістці тому що: вона була мені вручена, пізніше як я ОСОБА_1 мав прибути. Півістка була виписана на 9:00 8.12.23р., а отримав я повістку 8.12.23 о 17:00», тобто доводи про те, що ОСОБА_1 не отримував жодної повістки спростовуються йогож письмовими поясненнями у протоколі.

Далі, відповідно до до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже вказана норма процесуального закону покладає обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності саме на суб`єкта владних повноважень проте не знімає, зі сторони позивача, обов`язку подати суду докази на доведення тих обставин, якими така сторона обґрунтовує свої доводи.

До матеріалів справи стороною відповідача долучено копію «Розписки» - відривного корінця від повістки де чітко зазначена дата прибуття 11 грудня 2023 року також вказано, що повістку на ім`я ОСОБА_1 останній отримав 08 грудня 2023 року о 16:50.

Суд вважає такий доказ належним та допустимим, оскільки ОСОБА_1 в протоколі надано особисті письмові пояснення про те, що повістку він отримав, в той же час суду ОСОБА_1 повідомляє, що жодної повістки він не отримував, отже таким чином вводячи суд в оману, не надаючи повістку, яку він отримав згідно йогож пояснень в протоколі, на переконання суду, ОСОБА_1 намагається заперечити і факт підписання ним особисто «розписки» позначкою «+» де вказана чітка дата та час його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме на 11 грудня 2023 року на 16:50.

На цих же підставах суд вважає доречними доводи сторони відповідача про те, що дата 08 грудня 2023 року вказана працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 в протоколі про адміністративне правопорушення є опискою, яка на його суть не впливає, оскільки суть правопорушення зводиться саме до неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, яку ОСОБА_1 в силу викладених раніше обставини та встановлених подій до матеріалів справи не долучив.

Крім того суд також звертає увагу, що вказуючи у позовній заяві про те, що ні з протоколу про адміністративне правопорушення, ні з постанови точно неможливо встановити, якуж повістку «начеб-то» отримав ОСОБА_3 , чи взагалі він її отримував, чи він можливо отримав дві повістки і для уточнення даних і для проходження медичної комісії, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 в протоколі визнав факт отримання повістки, ОСОБА_1 до позовної заяви не долучає жодної з метою спростування доводів відповідача про те, що повістку він отримав згідно копії «розписки» від 08 грудня 2023 року, що саме по собі викликає обґрунтовані сумніви у доводах ОСОБА_1 про неотримання ним жодної повістки.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що до нього застосовано положення ч. 2 ст. 210 КУпАП в контексті того, що така норма передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою ст. 211 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягнення то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 8 КУпАП Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Тобто працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 було застосовано положення ч.2 ст. 210 КУпАП у редакції станом на 14 жовтня 2023 року, яка діяла до 19 травня 2024 року та передбачала, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17х100 = 1700).

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність у старшого водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 права складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення визначено ст. 255 КУпАП. У даному переліку, як і у КУпАП в цілому не визначено осіб, якіб мали право складати протокол про адміністративне правопорушення визначене ч. 2 ст. 210 КУпАП в редакції на момент вчинення правопорушення.

За загальним правилом протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП, а саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, тобто за своїм змістом протокол не є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а лише фіксує у собі обставини, які має розглянути відповідний орган чи посадова особа для прийняття рішення по суті.

До свого відзиву на позовну заяву відповідачем надано суду витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно, якого уповноваженим за складання протоколів про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_5 визначено старшого водія відділення забезпечення ОСОБА_4 .

Відповідно ст. 235 КУпАП чітко визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином системний аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку, що складення протоколу відбувалось особою уповноваженою начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 на фіксацію адміністративного правопорушення тоді як саме рішення за результатами розгляду усіх матеріалів приймалось особою визначеною ст. 255 КУпАП і саме це рішення тягне відповідні правові наслідки для ОСОБА_1 .

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що у протоколі йому було інкриміновано порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» в той час, як у постанові йде мова про порушення вимог пп. 2 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року суд у цьому порушень не вбачає та зауважує, що дані норми за своєю правовою природою є тотожними та такими, що в контексті спірних правовідносин доповнюють одна одну, а сам Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів був затверджений на виконання Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

В той же час суд приходить до висновку, що спірна постанова підлягає до скасування, а провадження у даній справі слід закрити в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається із матеріалів справи зокрема відривного корінця повістки, повістку позивач отримав 08 грудня 2023 року датою явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу визначено 11 грудня 2023 року, 22 лютого 2024 року щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 116 та 28 лютого 2024 року винесено спірну постанову № 116.

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів справи, правопорушення відбулось 11 грудня 2023 року тобто у день неявки позивача за відповідною повісткою, строк накладення стягнення у справі, яка розглядається закінчився 11 лютого 2024 року, тобто на час розгляду справи в ІНФОРМАЦІЯ_6 , 28 лютого 2024 року, сплинув строк, передбачений ч. 1 ст. 38 КУпАП, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично був позбавлений можливості притягнути порушника до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення поза межами вищевказаних строків.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає до часткового задоволення з підстав визначених п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.139, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 січня 2024 року № 2ЛРТЦК про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку із закінченням на час розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 27 травня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь