Справа № 580/3806/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року справа № 580/3806/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 99 від 01.04.2024 щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 99 від 01.04.2024 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 18.04.2006 по 05.04.2007 та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності починаючи з моменту звернення про призначення пенсії по інвалідності, а саме з 01.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не зарахувавши період з 18.04.2006 по 05.04.2007 до страхового стажу, оскільки за вказаний період відсутні нарахування та сплата внесків до Пенсійного фонду. Представниця позивача вважає спірну відмову протиправною та зазначає, що у період з 18.04.2006 по 05.04.2007 позивач проходив строкову військову службу, яка зараховується до страхового стажу. Крім того зазначила, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків. Застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства за страховими внесками не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу такої особи періодів її роботи.

Ухвалою від 29.04.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.05.2024 від представниці відповідача до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 18.04.2006 по 05.04.2007, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутнє нарахування та сплата внесків до Пенсійного фонду. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийняте рішення № 99 від 01.04.2024 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону у зв`язку з відсутністю страхового стажу 7 років.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановови, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2024 № 45, позивач у період з 18.04.2006 по 05.04.2007 позивач проходив строкову військову службу.

25.03.2024 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у якій просив зарахувати до страхового стажу вищевказаний період проходження строкової військової служби.

Рішенням від 01.04.2024 № 99 відповідач відмовив у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 7 років (наявний 6 років 5 місяців 8 днів), не зарахувавши період проходження військової служби з 18.04.2006 по 05.04.2007, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутнє нарахування та сплата внесків до Пенсійного фонду.

Таке рішення позивач вважає протиправним, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до ст. 32 Закону 1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 36 років до досягнення особою 37 років включно 7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) строкова військова служба є одним із видів військової служби.

Суд встановив, що у період з 18.04.2006 по 05.04.2007 позивач проходив строкову військову службу, що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_1 та довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2024 № 45.

З урахуванням зазначеного, період проходження позивачем строкової військової служби з 18.04.2006 по 05.04.2007 має бути зарахований до страхового стажу позивача в силу прямої норми ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII.

Крім того, суд врахував, що відповідно до ст. 11 Закону 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та Про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону 1058-IV за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 40 Закону 1058-IV у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Аналіз зазначених положень Закону 1058-IV вказує на те, що військовослужбовці строкової служби не підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, оскільки вони не отримують заробітної плати, за них не сплачуються страхові внески. Разом з тим, період проходження строкової військової служби зараховується до страхового стажу.

З урахуванням зазначеного, доводи спірного рішення про не зарахування до страхового стажу періоду строкової служби позивача з підстав відсутності у Реєстрі застрахованих осіб відомостей про нарахування та сплату внесків до Пенсійного фонду, суд вважає необґрунтованими.

Суд врахував, що обсяг страхового стажу позивача, що підтверджується відповідачем, складає 6 років 5 місяців 8 днів. Відтак з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду проходження ним строкової військової служби, страховий стаж позивача складає більш як 7 років.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії по інвалідності.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів спірного рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку із чим його належить визнати протиправним та скасувати.

Враховуючі визначені ст. 32 Закону 1058-IV підстави та умови призначення пенсії по інвалідності, суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у цьому випадку не є дискреційним повноваженням органу Пенсійного органу.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу пенсії по інвалідності, зарахувавши до його страхового стажу період проходження строкової військової служби з 18.04.2006 по 05.04.2007.

Щодо дати з якої позивач набув право на призначення пенсії, суд врахував таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Суд встановив, що інвалідність встановлена позивачу 19.02.2019, із заявою про призначення пенсії по інвалідності позивач звернувся до органу Пенсійного фонду 25.03.2024, тобто поза межами тримісячного строку із дня встановлення інвалідності, у зв`язку із чим, відповідно до вказаних вище приписів ч. 1 ст. 45 Закону 1058-IV, суд доходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону 1058-IV із дня звернення за пенсією 25.03.2024.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 99 від 01.04.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення з 25.03.2024 ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до його страхового стажу період проходження строкової військової служби з 18.04.2006 по 05.04.2007.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 29.05.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК