Справа № 140/3867/24
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/3867/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області (далі ГУ ПФУ в місті Києві, ГУ ПФУ у Волинській області, відповідачі) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22.12.2023 №87 визнати протиправним рішення ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати ГУ ПФУ в місті Києві здійснити призначення позивачу пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу всіх періодів трудової діяльності згідно наданих документів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 20.12.2023 звернувся до ГУ ПФУ в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 20.12.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії № 87 від 22.12.2023 року. Підставою відмови стало не зарахування періоду роботи, як фізичної особи-підприємця.

Зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території Донецької області ведуться активні бойові дії, тому у нього не має об`єктивної можливості отримати будь-які додаткові уточнюючі довідки від підприємств чи додаткові документи для підтвердження стажу. Підтвердженням цього факту є довідка від Головного управління ДПС у Донецькій області від 29.02.2024 року відповідно до якої, надати інформацію про сплату страхового внеску до пенсійного фонду під час перебування на обліку як фізичної особи-підприємця за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 не має можливості.

Вважає оскаржувану відмову у призначенні пенсії протиправною, та такою, що порушують соціальне та фінансове становище позивача, як пенсіонера.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 262 КАС України.

У відзиві на позовну заяву від 16.04.2024 №0300-0902-9/23261 відповідач - ГУ ПФУ у Волинській області вимоги позивача заперечує в повному обсязі. Зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову в призначення пенсії за віком враховано подані позивачем документи та зараховано всі періоди роботи. Страховий стаж становить 28 років 01 місяць 10 днів.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 637, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку.

Позивачем до заяви про призначення пенсії для підтвердження періоду підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.12.1999 не надано жодного документа. А сам по собі статус підприємця та перебування позивача на відповідній системі оподаткування не означає фактичне провадження підприємницької діяльності особою та автоматичну сплату ним страхових внесків.

З врахуванням наведеного просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ГУ ПФУ у місті Києві у відзиві на позовну заяву від 22.04.2024 №2600-0903-8/82726 просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки періоди роботи до 2004 року зараховуються до страхового стажу на підставі трудової книжки, довідки, виписки з наказів, трудового договору, військового квитка диплому про навчання та інших документів, а з 01.01.2004 зараховуються на підставі відомостей персоніфікованого обліку. Згідно даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстрів, загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 1 місяць 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Зазначає, що зі сторони ГУ ПФУ в м. Києві відсутні протиправні дії, оскільки Управління не приймало участь в розгляді заяви та у прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, а лише повідомило листом.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 20.12.2023 звернувся з заявою до ГУ ПФУ у місті Києві про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява та додані до неї документи передані до ГУ ПФУ у Волинській області для вирішення питання про призначення пенсії.

Так, 22.12.2023 ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення №87 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд керується і виходить з такого.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (стаття 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону №1058-ІV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст. 5 Закону №1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу починаючи з 1 січня 2023 року - по 31.12.2023 не менше 30 років.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частиною 4 статті 24 Закону №1058).

Отже періоди роботи до 2004 року зараховуються до страхового стажу на підставі трудової книжки, довідки, виписки з наказів, трудового договору, військового квитка диплому про навчання та інших документів, а з 01.01.2004 зараховуються на підставі відомостей персоніфікованого обліку.

Основним документом, що характеризує і підтверджує трудову діяльність особи до 1 січня 2004 року, трудова книжно Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження) в такому разі у графі 4 трудової книжки робиться посилання на наказ.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорної о, синьою або фіолетового кольорів і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження то заохочення.

Відповідно до Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі - Інструкція), відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народжену зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи, зокрема про роботу що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Разом з тим пунктом з Постанови Кабінету Міністрів від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди робо , для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що спричинені воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями згідно пункту 18 Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним робот, на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі , мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач досяг 60 річного віку.

Відповідно до диплому про навчання серії НОМЕР_1 від 14 липня 1985 року, військового квитка серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1992 року, трудової книжки серії НОМЕР_3 від 10 березня 1993 року, та даних персоніфікованого обліку у Позивача наявний наступний стаж:

з 05.08.1981 року по 15.07.1985 року - строкова військова служба; з 01.09.1981 року по 14.07.1985 року - навчання в Орджонікідзевському вищому загальновійськовому командному училищі;

з 15.11.1985 року по 20.06.1992 року - військова служба; з 10.03.1993 року по 21.04.1993 року - робота на посаді майстра з переробки сільськогосподарської продукції;

з 03.05.1993 року по 31.03.1994 року - робота на посаді старшого майстра; з 01.04.1994 року по 14.04.1995 року - робота на посаді начальника олійного цеху;

з 01.11.2005 року - робота на посаді начальника відділу з постачання, з 16.01.2001 року по 31.12.2009 року - переведений на посаду начальника відділу постачання та збуту у ТОВ «Цегельний завод «Перспектива»;

з 08.12.2020 року - робота на посаді монтажника торгового обладнання, з 01.03.2023 року по 30.06.2023 року - робота на посаді мерчендайзера у ТОВ «Торговий дім «Мар Вел».

Отже, відповідно до наданих до заяви позивачем документів та згідно даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстрів, загальнообов`язкового державного соціального страхування ГУ ПФУ у Волинській області позивачу встановлено загальний страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком - 28 років 1 місяць 10 днів.

Щодо посилання позивача на те, що він здійснював підприємницьку діяльності у період з 01.01.1995 по 31.12.1999, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 637, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.

Позивачем до заяви про призначення пенсії за віком надано також свідоцтво №64221537 від 05.03.1996 року про державну реєстрацію підприємницької діяльності без створення юридичної особи та витяг з ЄРС для ФОП.

Отже, з 14.12.1994 по 16.02.2017 позивач був зареєстрований фізичною особою підприємцем.

Однак, жодних документів передбачених Порядком №637 та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій для підтвердження періоду підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.12.1999 позивачем до заяви про призначення пенсії та до суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 26.10.2018 у справі № 643/20104/15-а констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Суд вважає, що сам по собі статус підприємця та перебування його на відповідній системі оподаткування не свідчить про фактичне провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності та автоматичну сплату ним страхових внесків, а довідка Головного управлінням ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України №2316/6/05-99-19-04 від 29.02.2024 року про відсутність можливості надання інформації про сплату страхового внеску до Пенсійного фонду під час перебування ОСОБА_1 на обліку, як фізичної особи-підприємця з 01.01.1995 по 31.12.1999, не є належним доказом у справі про сплату позивачем страхових внесків та підставою для зарахування судом спірного періоду до страхового стажу.

За сукупністю встановлених судом обставин, та у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в межах спірних правовідносин правомірно відмовило позивачу в призначенні такої пенсії, що відповідає вимогам ч. 2 ст.19 Конституції України, та ч. 2 ст. 2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно, відсутні правові підстави для зобов`язання пенсійний орган призначити ОСОБА_1 пенсії за віком із зарахуванням всіх періодів трудової діяльності згідно наданих документів, оскільки така вимога є похідною від першої.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст. 90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

В зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення №87 від 22.12.2023, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок, 16, );

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ).

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський