Справа № 380/7600/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7600/23 пров. № А/857/22310/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року (суддя Потабенко В.А., ухвалене в м. Львові о 15:50, повний текст складено 13.10.2023) у справі № 380/7600/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), та з наведених в ній підстав просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.01.2023 та прийняти наказ про звільнення його з військової служби; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 03.10.2023 року та постановити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що посилання відповідачів на ту обставину, що копія свідоцтва про народження позивача повинна бути обов`язково нотаріально посвідчена як доказ родинного зв`язку з мамою на підтвердження підстави для звільнення з військової служби не підтверджується жодними нормативно-правовими актами та є проявом надмірного формалізму, де військова частина намагається занадто однобоко та суб`єктивно тлумачити законодавство, штучно обмежуючи ОСОБА_2 в реалізації своїх прав на звільнення з військової частини. Також апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач з моменту призупинення його військової служби у Збройних Силах України не являється військовослужбовцем є хибним і таким, що не відповідає чинному законодавству. Також апелянт вказує, що відповідачі роблячи вигляд щодо розгляду рапорту позивача, не бажаючи звільняти його при наявності всіх законних підстав для цього, формально склавши клопотання та штучно затягуючи час та порушуючи розумні терміни розгляду рапорта, відповідачі не забезпечили прийняття управлінського рішення щодо результатів його розгляду чим допустили протиправну бездіяльність.

Відповідач 1 війська частина НОМЕР_2 з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає оскаржуване судове рішення обгрунтованим та законним, просить залишити його без змін.

Відповідач 2 військова частина НОМЕР_1 у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача в/ч НОМЕР_2 заперечив проти апеляційної скарги, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 07.03.2023 був мобілізований на військову службу, що підтверджується відповідним записом у його військовому квитку. Проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_3 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 була надана відпустка за сімейними обставинами до м. Дрогобич терміном на 7 календарних днів, без урахування часу на дорогу, з 12.10.2022 по 22.10.2022, після якої він зобов`язувався з`явитись до місця служби до місця виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 .

Однак, після закінчення відпустки ОСОБА_1 до місця служби (до місця виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 ) не з`явився.

В подальшому, 03.11.2022, позивач поштовим зв`язком скерував командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання йому відпустки за свій рахунок для здійснення догляду за матір`ю строком 30 днів.

Військовою частиною НОМЕР_1 , 14.11.2022 за № 2036 було надано письмову відповідь на рапорт позивача від 03.11.2022, згідно якої листом від 02.11.2022 № 1897 ОСОБА_1 вже надавалась відповідь на попередні два рапорти про звільнення з військової служби і причини неприбуття на військову службу. Матеріали по факту неповернення ОСОБА_1 після завершення відпустки за сімейними обставинами 22.10.2022 та подальшої його відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 передані до Державного бюро розслідувань для проведення слідства. Крім того, військова частина НОМЕР_1 наголосила, що позивачу у зв`язку з хворобою матері вже надавалася відпустка за сімейними обставинами терміном з 12.10.2022 по 22.10.2022, а згідно приписів ч. 18 ст. 101 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватись відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду, в межах України до місця проведення відпустки та назад. Враховуючи наведене, військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про відсутність права на відпустку терміном 30 календарних днів для догляду за хворою матір`ю.

ОСОБА_1 19.01.2023 поштовим зв`язком на адресу пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 скерував рапорт про звільнення зі служби у запас на підставі абзацу 4 підп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, а саме в зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності його матері ОСОБА_3 .

Також до рапорту позивач долучив нотаріально посвідчену копію довідки МСЕК про встановлення ІІ групи інвалідності матері ОСОБА_3 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідку з місця проживання ОСОБА_1 .

Вказаний рапорт прибув та зареєстрований у військовій частині 10.02.2023, про що свідчить як відбиток поштового штемпелю на конверті, такі і відбиток штампу вхідної кореспонденції у військовій частині НОМЕР_1 .

Як вірно встановлено судом першої інстанції 09.03.2023 ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 було підготовлено перед командиром військової частини НОМЕР_2 клопотання № 874 про звільнення солдата ОСОБА_1 у запас за підп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (через сімейні обставини або інші поважні причини: наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи).

Командиром військової частини НОМЕР_2 на клопотанні було вчинено напис про необхідність надання завіреної копій паспорта ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та належним чином завіреної копії свідоцтва про народження.

Відтак клопотання № 874 від 09.03.2023 було відправлено на доопрацювання, а позивача не звільнено з лав Збройних Сил України.

Відповідно до наявного в матеріалах витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 13-РС від 12.03.2023 (по особовому складу) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_3 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини 22.10.2022. З 06.12.2022 не враховувати в чисельності Збройних Сил України. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

Також згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_3 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини. З 01.04.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.03.2023 № 13-РС, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

В подальшому, листом № 2185 від 21.06.2023 військова частина НОМЕР_1 скерувала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 витяги з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 № 118 (по стройові частині) та № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) та повідомила, крім іншого, про призупинення солдату ОСОБА_1 військової служби у зв`язку з самовільним залишення військової частини.

Крім цього, в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001313, дата реєстрації провадження 06.12.2022 16:40:39 год., відповідно до якого згідно повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 1906 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно з відпустки з 22.10.2022 до теперішнього часу на службу на місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_2 . Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено першим слідчим віділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську.

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, вважаючи, що дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби є протиправними та просить зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.01.2023 та прийняти наказ про звільнення його з військової служби.

Перевіряючи законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Преамбули Закону України Про військовий обов`язок і військову службу цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Частина 6 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу розрізняє такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Згідно п. 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Стаття 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу регламентує початок, призупинення і закінчення проходження військової служби, час та місце виконання обов`язків військової служби.

За нормами ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Як вірно вказано судом першої інстанції Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Відповідно до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Так, пункт 1442 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначає, що військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Також згідно п. 1443 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яким призупинено, здійснюється Президентом України.

У разі відсутності повноважень щодо звільнення з посади військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини подає витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо посадовій особі, яка має таке право, для видання наказу по особовому складу.

Наказ по особовому складу доводиться до військової частини та інших посадових осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, з посади:

видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини;

організовує внесення запису до примірника контракту, що зберігається в особовій справі військовослужбовця, про призупинення дії контракту;

надсилає витяг із наказу та облікові документи військовослужбовця до органу військового управління, визначеного Міністерством оборони України.

Облік військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Пунктом 1444 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначено, що у разі прибуття до місця служби військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини з`ясовує підстави його відсутності і негайно інформує про це орган досудового розслідування та орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням. Командування військової частини або орган управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України здійснює супроводження військовослужбовця до органу досудового розслідування.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001313, дата реєстрації провадження 06.12.2022 16:40:39 год., згідно повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 1906 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно з відпустки з 22.10.2022 до теперішнього часу на службу на місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_2 . Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наявні підстави для призупинення ОСОБА_1 військової служби.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 13-РС від 12.03.2023 (по особовому складу) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_3 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини 22.10.2022. З 06.12.2022 не враховувати в чисельності Збройних Сил України. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

Відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_3 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини. З 01.04.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.03.2023 № 13-РС, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

Супровідним листом № 2185 від 21.06.2023 військова частина НОМЕР_1 скерувала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 витяги з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 № 118 (по стройові частині) та № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) та повідомила, крім іншого, про призупинення солдату ОСОБА_1 військової служби у зв`язку з самовільним залишення військової частини.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з аналізу вимог ч. 9 ст. 1, ч. 3 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, п. 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та п. п. 1441 1444 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, ОСОБА_1 з моменту призупинення його військової служби у Збройних Силах України з 06.12.2022 та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 01.04.2023, не являється військовослужбовцем з 06.12.2022, тобто дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, незалежно від дати прийняття наказів по особовому складу та стройовій частині.

Разом з тим згідно ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільненню з військової служби підлягають лише військовослужбовці.

Відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовна вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.01.2023 та прийняти наказ про звільнення його з військової служби є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Разом з тим судом першої інстанції вірно вказано, що ОСОБА_1 не оскаржує ні наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 13-РС від 12.03.2023 (по особовому складу), ні наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) про призупинення військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 з 06.12.2022 та про виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 01.04.2023.

Відносно вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби слід зазначити наступне.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Згідно ст. 1 Закону України Про правовий режим воєнного стан воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 після 22.10.2022 неодноразово звертався до військової частини НОМЕР_1 з рапортами про надання йому відпустки за сімейними обставинами та/або звільненням з військової служби. При цьому, вказані рапорти направлялись ним на адресу пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом військова частина НОМЕР_1 виконує бойові завдання в Куп`янському районі Харківської області.

Згідно відпускного квитка від 12.10.2022 № 171813 ОСОБА_1 отримав відпустку до м. Дрогобич, після якої зобов`язаний був прибути до місця виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001313, дата реєстрації провадження 06.12.2022 16:40:39 год., місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 (станом на 06.12.2022).

Отже місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та місце виконання нею бойового завдання відрізняються.

За наведених обставин суд першої інстанції підставно не взяв до уваги твердження позивача про те, що військовою частиною НОМЕР_1 необґрунтовано довго пересилався рапорт позивача від 19.01.2023 до місця виконання військовою частиною НОМЕР_1 бойового завдання.

Слід зазначити, що в умовах воєнного стану на території України, строк з 10.02.2023 (дня надходження рапорту на адресу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 ) до 09.03.2023 (дня складання клопотання перед військовою частиною НОМЕР_2 про звільнення ОСОБА_1 ) не можна назвати занадто тривалим чи не виправданим.

Суд першої інстанції підставно не взяв до уваги твердження представника позивача про те, що подане військовою частиною НОМЕР_1 клопотання № 874 від 09.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 є неналежним, оскільки представником позивача не надано жодного доказу того, що військова частина НОМЕР_1 не долучила до клопотання № 874 від 09.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 будь-яких документів, які з ним надійшли.

Слід зазначити, що підставою для відмови у задоволенні клопотання № 874 від 09.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 стала саме відсутність завірених копій паспорта ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та належним чином завіреної копії свідоцтва про народження. А як свідчать матеріали справи, такі документи ОСОБА_1 до рапорту додані не були.

З врахуванням наведеного вище судом першої інстанції підставно відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 380/7600/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
У зв`язку з перебуванням судді Глушка І.В. 27.05.2024 у відпустці, повне судове рішення складено 28.05.2024.