Справа № 521/7143/24
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/7143/24
Номер провадження № 2-а/521/91/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйок І.А,

за участю секретаря судового засідання Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (місце розташування: м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06.05.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якому просив суд: скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області серії ПС № 002206 від 15.04.2024 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник відповідача подав 20.05.2024 року до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.05.2024 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги задовольнити.

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. Представник позивача просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із перебування у Дніпропетровському окружному адміністративному суді по іншій справі. Представник відповідача подав заяву про слухання справи за його відсутності.

Суд відмовляє у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи, з огляду на те,що вказана категорія справ є відповідно до ст. 286 КАС України терміновими адміністративними справами, а тому суд має її розглянути у строк десять днів від дня відкриття провадження у справі, а причини, які наводить представник відповідача суд визнає неповажними.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується доадміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

15.04.2024 року начальником відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Романенко Володимиром Васильовичем була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення № ПС 002206, у вигляді штрафу в розмірі 51 000 (п?ятдесят одна тисяча) грн. за ч. 3 ст.132- 1 КУПАП, згідно якої зазначено, що водій транспортного засобу MAN TGX 18400, д/н НОМЕР_1 з напівпричіпом SGENERAL TRAILERS д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 26.03.2024 р. на а/д М-05 Київ-Одеса (452 км +811м) відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагового контролю.

Позивач зазначив, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення № ПС 002206, у вигляді штрафу в розмірі 51 000 (п?ятдесят одна тисяча) грн. за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП винесена 15 квітня 2024 р. не містить необхідних відомостей, передбачених ст. 283 КУпАП, а саме відсутні опис обставин встановлених під час розгляду справи, а також відсутні посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). З даної постанови позивачу не зрозуміло, на підставі чого' її було винесено, які докази та які обставини досліджувались при її розгляді.

Відповідно до відзиву на позов було додано копії документів на підставі, яких була розглянута справа відносно ОСОБА_1 , це: протокол про адміністративне правопорушення від 26.03.2024 р. № 0002811; рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу від 26.03.2024 р.; акт № 007116 від 26.03.2024 р. про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.

Відповідно до наданих доказів суд встановив такі обставини.

26.03.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки по вул. Академіка Заболотного, 12 в місті Одесі (а/д М-05 Київ-Одеса, 452 км+811 м) зупинено транспортний засіб MAN TGX 18.400/GENERAL TRAILERS НОМЕР_3 , державні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_4 , під керуванням водія - ОСОБА_1 .

Посадовими особами Укртрансбезпеки шляхом візуального огляду зупиненого транспортного засобу виявлено ознаки порушення вагових нормативів транспортного засобу, а саме: просідання вузлів підвіски транспортного засобу. у зв?язку з чим, водію запропоновано прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю на а/д М-05 Київ-Одеса, 452 км+811 м.

Однак, водій транспортного засобу відмовився прослідувати до пункту габаритно- вагового контролю для проведення зважування транспортного засобу.

Зазначене підтверджується складеними під час проведення перевірки Рішенням про супроводження автомобільного транспортного засобу від 26.03.2024 року, складене об 13 год. 20 хв. та Актом про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю від 26.03.2024 №007116.

Відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №? 512, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за № 1286/36908 (зі змінами) (далі - Інструкція) справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем на адресу Позивача направлено повідомлення-запрошення про розгляд справи (від 27.03.2024 № 26103/33/24-24). Вказаний лист, відповідно до відомостей онлайн-трекінгу Укрпошти 984 (додається до відзиву на позовну заяву) отримано Позивачем 03.04.2024. Таким чином, відповідачем в повному обсязі дотримано вимоги нормативно-правових актів щодо повідомлення про розгляд справи відповідальної особи.

Щодо тверджень позивача стосовно неналежного оформлення оскаржуваної постанови суд зазначає наступне.

До відповідальності позивача притягнуто за статтею 132-1 КУпАП (порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами), а саме за порушення, передбачене частиною третьою цієї статті: ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім?я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім?я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне передбачене частиною третьою статті 132-1 КУпАП визначені Інструкцією. правопорушення,

Так, Інструкція встановлює порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов?язані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, зафіксовані не в автоматичному режимі, уповноваженими на те посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті та і територіальних органів.

Позивач наводить вимоги, передбачені статтею 283 КУпАП до постанов по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

Однак, з аналізу норм КУпАП та Інструкції, зафіксоване порушення є правопорушенням, пов`язаним з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, а не порушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

Також повідомляємо, що форма постанови затверджена Додатком 2 до Інструкції. Аналізуючи вказану форму постанови, можна прийти до висновку, що оскаржувана постанова відповідає встановленим до такого роду документа вимогам.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення"; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі N? 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі N? 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі N? 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі N? 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі N? 500/26/22.

Крім того Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 по справі N? 400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

При цьому, на відміну від надмірного формалізму, застосування судами підходу до вирішення спору, що ґрунтується на засадах, визначених статтею 2 КАС України, передбачає: 1) винесення судового рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), керуючись верховенством права (справедливістю); забезпечення мотивованості судового рішення шляхом оцінки: причин, які призвели до процедурних порушень; наслідків, до яких призвели ці процедурні порушення; можливості безпосередньо у судовому процесі усунути (нейтралізувати) ці процедурні порушення; добросовісності/недобросовісності суб`єкта, який допустив процедурні порушення; 3) застосування трискладового тесту вирішення публічно правового спору (передбачає, що суд, приймаючи рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), перевіряє його на відповідність (несуперечність) принципам національної безпеки, суспільного інтересу, ефективності захисту порушеного права особи).

У вказаній постанові Верховний Суд при визначення підходів до відмежування формалізму від надмірного формалізму, зокрема, наголосив на тому, що якщо є доступ до суду, "правопорушник" доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення.

Крім того, цілком необґрунтованим є посилання позивача на положення статті 258 КУпАП, якою врегульовано порядок винесення постанови про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягається до відповідальності, крім того, зазначеною статтею КУпАП врегульовано правовідносини у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). в той час як позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП.

Варто зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 279-5 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП, а, як зазначено Інструкцією N? 512 визначено, що справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивача було належним чином завчасно повідомлено про розгляд справи рекомендованим листом, який було отримано особисто 03.04.2024 року, в той час як розгляд справи було призначено на 15.04.2024 року. Проте, позивач на розгляд справи не з`явився, жодних пояснень чи заперечень не надав.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний іноземних транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і та вантажів допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Разом з цим, відповідно до пункту 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх складів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: в) навантаження на вісь: на одинарну вісь - 11,5/7; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5; від 1 до 1,3 метра 16/10; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18/10,5; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19/11,5; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23/11,5; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20/11,5; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21/13; понад 1,3 до 1,4 метра 24/14.

Крім того, транспортних пунктом 4 Правил проїзду, рух великовагових засобів автомобільними та великогабаритних переїздами здійснюється дорогами, вулицями залізничними на підставі дозволу на участь у дорожньому pyci транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Суд звертає увагу, що вказаними вище нормами врегульовано, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п?яти відсотків.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність.

Позивач був за кермом транспортного засобу під час проведення перевірки та особисто, під відеозапис з бодікамери інспектора Укртрансбезпеки, відмовився від прослідування до пункту габаритно-вагового контролю.

А також, позивачем було підписано Рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу від 26.03.2024, проте позивач відмовився від прослідування до найближчого місця зважування.

Загальне поняття адміністративного правопорушення дає стаття 9 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність права і свободи громадян на встановлений порядок управління, і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Структуру складу адміністративного правопорушення складають об?єкт, об?єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Тобто, з?ясуванню підлягають об?єкт; об?єктивну сторону; суб?єкт; суб?єктивну сторону. Об?єкт адміністративного правопорушення це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюється нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Об?єктом адміністративного правопорушення можуть бути також здоров?я, честь і гідність людини. Отже, об?єктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони. Це означає, що форми, в яких проявляється конкретний об`єкт, можуть бути різними. Об?єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи залежить бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв?язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об?єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за правопорушення, пов?язані з недотриманням установлених правил у сфері порядку управління, громадського порядку, природи, здоров?я населення та інших правил, виконання яких входить до їхніх службових обов?язків. Це означає, що посадові особи несуть відповідальність не тільки за порушення певних правил своїми діями, а й за неналежне забезпечення виконання їх іншими особами, насамперед підлеглими.

Судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень встановлено протоколом про адміністративне правопорушення від 26.03.2024 р. № 0002811; рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу від 26.03.2024 р.; акт № 007116 від 26.03.2024 р. про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю та постановою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області серії ПС № 002206 від 15.04.2024 року.

Штрафи за адміністративні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 132-1 КУпАП є компенсаційними - тобто порушником нанесено шкоду державним автошляхам, яка має бути компенсована до територіальних громад, де було зафіксоване адміністративне правопорушення.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов?язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Судом встановлено, що інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постанові, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації, а дії посадових осіб відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 245 КАС України визначено, що при вирішенні справи по суті суд може відмовити в його задоволенні повністю.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи все вищевикладене та керуючись статтями 19, 63 Конституції України, статтями 122, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 279 КУпАП, 42, 49, 55, 57, 60, 72, 73, 77, 78, 79, 165, 42, 165 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (місце розташування: м. Одеса, пл. Бориса Деревянка, 1) про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області серії ПС № 002206 від 15.04.2024 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: І.А. Бобуйок