Справа № 697/325/24
Суддя: Колісник Л. О.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/325/24
Провадження № 2-а/697/3/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Колісник Л.О.,

за участі: секретаря Десятник О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Черкаській області про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бовшика М.Ю. звернувся до суду з адміністративним позовом та, з урахуванням уточнених вимог, просить скасувати постанову серії БАБ № 170099, складену 27.01.2024 о 00:50 год. інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції Саркісяном А.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та постанову БАД № 098668, складену 27.01.2024 о 00:50 год старшим дільничним офіцером поліції сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Черкаського району управління поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області підполковником поліції ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Просить провадження у справах про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно оскаржуваної постанови серії БАБ №170099 від 27.01.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст. 126 КУпАП, зокрема, що ОСОБА_1 26.01.2024 о 23:40 в м. Каневі по вул. Жмаченка,3 Mistsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Також згідно постанови серії БАД № 098668 від 27.01.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст. 126 КУпАП, зокрема, що ОСОБА_1 26.01.2024 о 23:40 в м. Каневі по вул. Б.Хмельницького, керуючи т.з. при виконанні маневру поворот праворуч не ввімкнув відповідний покажчик повороту чим порушив вимоги п.9.2 б ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що вказані постанови винесені з порушенням норм чинного законодавства. Поліцейський повинен з`ясувати факт керування транспортним засобом особою, яка не має такого права, або факт передачі особи керування транспортним засобом, яка не має права керування, та співставити виявлені факти на предмет наявності в нього порушень законодавства. При виявленні факту порушення ПДР, поліцейські зобов`язані зупинити транспортний засіб і встановити чи водій умисно чи за неуважності не ввімкнув покажчик повороту і відповідно до доказів винести постанову. Поліцейський не зібрав доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які зазначені в оскаржуваних постановах. У постанові не зазначено серію та номер документа, що посвідчує особу. Вказане свідчить про те, що постанова винесена без встановлення особи правопорушника. Постанова складена за адресою: АДРЕСА_1 , хоча місцем вчинення правопорушення зазначено: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . В порушення вимог ст. 276 КУпАП, постанови складені не за місцем реєстрації транспортного засобу і не за місцем реєстрації ОСОБА_1 , а за місцем знаходження структурного підрозділу, де працюють працівники поліції. Також неможливо перебувати в один день і в один час у різних місцях. ОСОБА_1 не підписував оскаржені постанови, про їх існування дізнався 09.02.2024, коли на його адресу надійшов конверт разом з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказане свідчить, що оскаржувані постанови є сфальсифікованими. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Адвокат Бовшик М.Ю. 08.02.2024, ознайомившись із справою про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, дізнався і про складені відносно ОСОБА_1 постанови про притягнення останнього до відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 КУпАП. 09.02.2024 були узгоджені дії щодо оскарження винесених постанов. Отже строк, протягом якого ОСОБА_1 може оскаржити постанови закінчується 19.02.2024.

Від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив на позов обґрунтований тим, що належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення, а саме записи технічних приладів та засобів, на підставі яких інспектором зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, підтверджує правомірність накладення стягнення і є належним доказом у справі. Із відеозапису вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом 26.01.2024 о 23:40 год., не ввімкнув відповідний показчик повороту. При цьому, не маючи при собі посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб, був зупинений працівниками поліції. Факт керування транспортним засобом позивачем, ненадання ним посвідчення водія, реєстраційних документів підтверджується відеозаписом. При проведенні перевірки, в т.ч. і на стан алкогольного спяніння, ОСОБА_1 вів себе агресивно, ображав поліцейських та погрожував їм. Поліцейськими неодноразово повідомлено про причини зупинки, проведення відеофіксації та про притягнення водія до адміністративної відповідальності, була надана можливість позивачу надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою. Після винесення постанов позивач відмовився ознайомлюватися з ними, підписувати їх та отримувати копії, у зв`язку з чим останньому було направлено оскаржувані постанови поштою.

Позивач в судове засідання не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси свого представника адвоката Бовшика М.Ю.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Бовшик М.Ю. пояснив, що ознайомившись з матеріалами справи, дізнався про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, хоча правопорушень не скоював, транспортним засобом не керував, а стояв на узбіччі дороги, коли патрульні підійшли до водія. Постанови складено в один і той же час, але за різними адресами, належних і допустимих доказів вчинення правопорушень немає. Про винесені постанови ОСОБА_3 дізнався, коли отримав їх поштою. Журнал реєстрації вихідної кореспонденції, наданий відповідачем на підтвердження відправлення постанов позивачу, є недопустимим доказом. Представник позивача просить скасувати оспорювані постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що місцем скоєння адміністративного правопорушення є одиниця адміністративної території, де й були розглянуті справи. Відповідно до журналу вихідної кореспонденції відділу поліції оскаржувані постанови були здані для відправлення ОСОБА_3 30.01.2024. Просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , пояснив, що повертаючись з виклику службовим автомобілем, побачив як на великій швидкості без світла, транспортний засіб, який рухався з центру міста Канів, здійснив обгін та не зупинився на вимогу, подану звуковими сигналами та проблисковими маячками. Здійснюючи поворот з вул. Київська на вул. Б.Хмельницького в м. Канів, водій не ввімкнув покажчик повороту. Після цього, було викликано працівників сектору реагування патрульної поліції для перехоплення вказаного транспортного засобу. Коли вказаний автомобіль був зупинений поблизу вул. Жмаченка, з`ясувалося, що водій транспортного засобу ОСОБА_3 має явні ознаки алкогольного сп`яніння. Особисто він, ОСОБА_4 , подав рапорт щодо правопорушення, які ще складалися документи щодо ОСОБА_3 йому невідомо.

В наступні судові засідання сторони не з`явилися, від представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до ст. 286 КАС України неявка сторін не є перешкодою у розгляді справи.

Заслухавши представників сторін, свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Постановою серії БАБ № 170099 від 27.01.2024, винесеною інспектором СРПП ВП N 1 Черкаського РУП в Черкаській області капітаном поліції Саркісяном А.В. у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 26.01.2024 о 23:40 в м. Каневі по вул. Жмаченка,3 керував т.з. Mistsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1.а, 2.1.б ПДР України.

Також постановою серії БАД № 098668 від 27.01.2024 , винесеною старшим ДОП СП ВП N1 Черкаського РУП в Черкаській області підполковником поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 26.01.2024 о 23:40 в м. Каневі по вул. Б.Хмельницького, керуючи т.з. водій при виконанні маневру поворот праворуч, не ввімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив вимоги п.9.2 б ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами ч.2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача ОСОБА_3 із постановами серії БАБ № 170099 від 27.01.2024 та серії БАД № 098668 від 27.01.2024 про притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З пояснень представника позивача - адвоката Бовшика М.Ю., ОСОБА_1 довідався про оскаржувані постанови лише 09.02.2024, коли отримав їх копії поштовим зв`язком, того ж дня були також узгоджені позиції між ним та адвокатом Бовшиком М.Ю щодо оскарження постанов, а тому вважає, що строк для оскарження постанов закінчується 19.02.2024.

З матеріалів справи, встановлено, що про винесення оскаржуваних постанов позивач дізнався 27.01.2024, був ознайомлений із ними та повідомлений про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Від підпису постанов серії БАБ № 170099 від 27.01.2024 та серії БАД № 098668 від 27.01.2024 та їх отримання ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить відеозапис, наданий відповідачем, та досліджений в судовому засіданні.

Тобто, позивач мав право звернутися із адміністративним позовом протягом 10 днів з дня винесення постанов, а саме до 06.02.2024 включно. Позовна заява подана до Канівського міськрайонного суду Черкаської області через електронний суд 17.02.2024, тобто із пропущенням строку звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивач не подав клопотання про поновлення йому пропущеного строку звернення до суду із адміністративним позовом, не навів доводів щодо пропущення ним цього строку з поважних причин.

Аргументи сторони позивача щодо початку відліку строку оскарження постанов про адміністративне правопорушення з часу їх отримання поштовими засобами зв`язку та укладення угоди з адвокатом, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи не узгоджуються із приписами ст. 120, ч.2 ст. 286 та ст. 289 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подав поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку не подав, будь-яких доказів щодо поважності причин його пропуску, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, ним не заявлено про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та не доведено, що причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом є поважними, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-76, 122, 123, 240,243,248, 286, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Черкаської області про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л . О . Колісник