Справа № 560/2680/24
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2680/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем було протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу для визначення розміру пенсії вказаних періодів роботи, зважаючи на що звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що пенсійний орган повідомив позивачу про відсутність підстав для врахування до страхового стажу відповідних періодів роботи згідно даних, зазначених у трудовій книжці.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

31.08.2023 позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії по віку відповідно до ч. 1. ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №82 від 08.09.2023 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (30 років).

Страховий стаж позивача становить 26 років 00 місяців 16 днів.

До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 12.12.1990 серії НОМЕР_1 , оскільки виправлення на першій сторінці з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 " не завірено належним чином.

Додатково зазначено, що для зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки від 12.12.1990 серії НОМЕР_1 , необхідно надати уточнюючі довідки, видані на підставі первинних документів, та відповідні довідки про реорганізацію, або внести зміни відповідно п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Вважаючи порушеними свої права, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 передбачено, що право на призначення пенсії за віком у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 мають особи після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу 30 років.

Згідно з статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Стаж роботи позивача у період з 14.06.1990 по 19.06.1991, з 20.06.1991 по 22.02.1995, з 23.02.1995 по 23.05.1995, з 24.05.1995 по 27.06.1996, з 28.06.1996 по 30.04.1997 та з 05.05.1997 по 31.12.1998, 01.08.2004 по 30.11.2005, з 01.07.2007 по 14.01.2008, з 15.01.2008 по 30.05.2008 та з 01.07.2009 по 02.09.2009 підтверджується записами в трудовій книжці позивача від 12.12.1990 серії НОМЕР_1 .

Підставою як для призначення пенсії, так і для її перерахунку, у подальшому є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі №754/14898/15-а.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Суд звертає увагу на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Усупереч вказаному відповідач відмовив зарахувати позивачу періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, через те, що виправлення на першій сторінці з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 " не завірено належним чином.

При цьому відповідач під час обрахунку стажу роботи позивача не аналізував сам зміст трудової книжки, тому що у спірному рішенні не надано оцінки жодному запису, що стосується саме періодів роботи позивача.

Тобто трудова книжка позивача, що є основним документом, що підтверджує стаж роботи, відповідачем, під час встановлення підстав для призначення пенсії, не досліджувалася, що свідчить про протиправність дій відповідача у цій частині.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.08.2022 року №50 слід визнати протиправними та скасувати.

Як наслідок, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи згідно трудової книжки від 12.12.1990 серії НОМЕР_1 .

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком з 25.07.2023, суд зазначає наступне.

Так, згідно матеріалів справи страховий стаж позивача становить 25 років 16 днів.

Суд зауважує, що у своїй відмові Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не зазначило, які конкретно періоди не були зараховані до страхового стажу згідно трудової книжки позивача від 12.12.1990 серії НОМЕР_1 , оскільки з копії розрахунку стажу вбачається, що певні періоди роботи з указаної трудової книжки були враховані відповідачем.

Таким чином, з матеріалів справи неможливо точно встановити - чи достатньо у позивача страхового стажу для призначення пенсії за віком за умови зарахування до нього спірних періодів роботи.

Суд зазначає, що не може підміняти компетентний орган та не може перебирати на себе функції призначення пенсії. Суд вправі лише перевіряти дії відповідача щодо правильності зарахування (не зарахування) того чи іншого періоду до стажу для призначення пенсії. За відсутності коректного розрахунку стажу, у суду немає підстав самостійно його розраховувати.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 31.08.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень в порядку, визначеному частиною третьоюст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.08.2022 року №50.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи згідно трудової книжки від 12.12.1990 серії НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.08.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053 , код ЄДРПОУ - 42098368) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.І. Тарновецький