Справа № 560/19016/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19016/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

27 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2023,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПМ у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 липня 2023 року № 0-2209-UА0052994.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06 липня 2023 року № 0-2209-UА0052994.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що Китайгородською сільською радою надіслано лист від 20.06.2023 №436/02-29, до якого додано копії технічних паспортів та рішення виконавчого комітету про присвоєння поштових адрес на садові будинки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 площею 156,2 кв.м., АДРЕСА_2 площею 3018 кв.м., Кам`янець - Подільський район, с. Колодіївка, вул. Центральна, буд. 80/2 площе. 156,2 кв.м., АДРЕСА_3 площею 3018,0 кв.м. та АДРЕСА_4 площею 3018,0 кв.м.

З метою уникнення втрат місцевого бюджету, на підставі зазначеної інформації, ГУ ДПС у Хмельницькій області було визначено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за періоди 2020-2022 років: за податковий період 2022 року.

Рішенням Китайгородської сільської ради 11 сесії II скликання від 14.06.2021 №4 про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2022 рік затверджено ставки по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно додатку 1 до зазначеного рішення ставка податку на будинки дачні та садові (код згідно Класифікатора 1110.4 «Будинки дачні та садові») за 2022 рік для фізичних осіб становить 0,1 відс. розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування. Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2022 становила 6500 гривень.

ГУ ДПС у Хмельницькій області нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та сформовано податкове повідомлення рішення за садовий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_4 площею 3010,0 кв.м. від 06.07.2023 №0-2209-UA052994 на суму 44617,00 грн.

Апелянт вказує, що позивач не підтверджує і не спростовує його право власності на об`єкт нерухомості. Позивач лише зазначає, що відомості про зазначений об`єкт нерухомості відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Контролюючий орган не виключає, що відсутність таких даних зумовлена протиправною діяльністю позивача.

Вказані аргументи на думку апелянта свідчать про правомірність прийнятого податкового повідомлення рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Головним управління ДПС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 06.07.2023 № 0-2209-UА0052994, відповідно до якого позивачеві визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (садовий будинок, АДРЕСА_4 ) на суму 44617 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийняти податковим повідомленням-рішенням, звернувся о суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у Державному реєстрі речових прав відсутні відомості про об`єкт нерухомості - садовий будинок по АДРЕСА_4 .

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказав, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

При цьому, у відповідача були відсутні будь-які законодавчо визначені дані, які б стверджували про наявність у позивача права власності на об`єкти нерухомості, а тому відповідно були відсутні підстави для нарахування податку на нерухомість.

В свою чергу, лист сільської ради не є підставою для обчислення бази оподаткування податку на нерухомість. Відповідач жодним чином не перевірив та не встановив наявність законодавчо визначених підстав для оподаткування об`єктів нерухомості, які на його думку належать позивачу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову та скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із підпунктом 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, згідно з положеннями підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Аналізуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавством встановлено сукупність умов, які є підставою для обчислення податкових зобов`язань з податку на нерухомість, а саме: 1) платниками податку на нерухоме майно, є власники об`єктів нерухомості; 2) база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Як встановлено судом першої інстанції, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про об`єкт нерухомості - садовий будинок по АДРЕСА_4 , що підтверджується відповіддю №606040 від 23.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на лист Китайгородської сільської ради від 20.06.2023 №436/02-29, до якого додано копії технічних паспортів та рішення виконавчого комітету про присвоєння поштових адрес на садові будинки, зокрема, на садовий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_4 площею 3018,0 кв.метра.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що лист Китайгородської сільської ради від 20.06.2023 №436/02-29 не є підставою для обчислення бази оподаткування податку на нерухомість.

Посилання апелянта на вказаний лист як на підставу для прийняття оскаржуваного податкового-повідомлення рішення з метою уникнення втрат місцевого бюджету, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідачем не встановлено наявність законодавчо визначених підстав для оподаткування об`єктів нерухомості, які на його думку належать позивачу.

Колегія суддів приймає до уваги позицію апелянта про те, що позивач не спростовує наявність у нього права власності на об`єкт нерухомості, на який нараховано податок.

Водночас, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, оскільки відповідачем не спростовано висновок суду щодо відсутності у позивача права власності на садовий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_4 , відповідно у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 липня 2023 року № 0-2209-UА0052994, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.