Справа № 463/4702/24
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/4702/24
Провадження №2-а/463/62/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С.В.

за участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

представника позивача ОСОБА_1

перекладача ОСОБА_2

відповідача Ель Хаттаб Білал (EL KHATTAB BILAL)

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянинаКоролівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом про затримати громадянина Королівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців.

Громадянин Королівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, та 25.05.2024 року був затриманий посадовими особами прикордонної варти Республіки Польща. В подальшому відповідач був переданий на територію України. Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Королівства ОСОБА_5 на територію України в`їхав встановленим порядком 01.04.2024 року з метою вступу до 4 інтернаціонального легіону оборони України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.05.2024 року №70-РС громадянин Королівства ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, факт незаконного перетинання державного кордону України з боку відповідача свідчить про відсутність у нього реального наміру проживання на території України, бажання незаконно потрапити до однієї з країн Європейського Співтовариства для подальшого проживання та уникнення від передбаченої законодавством України відповідальності.

Відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке останній виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю коштів та документа, який надає право на перетинання державного кордону. Родинні зв`язки у вищевказаного громадянина на території України відсутні. Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання. Знаючи про можливість легально в`їхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що на територію України в`їхав встановленим порядком 01.04.2024 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині» з метою вступу до 4 інтернаціонального легіону оборони України. В подальшому вирішив розірвати контракт з особистих причин. На даний час посвідка на тимчасове проживання в Іспанії, по якій він в`їхав на територію України, закінчилась 02.05.2024 року. Коштів для повернення він не має, а відтак рішення про добровільне видворення виконати не може.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, Громадянин Королівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач), вчинив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 512 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого 25.05.2024 року був затриманий посадовими особами прикордонної варти Республіки Польща.

25.05.2024 року о 12 год 15 хв на підставі ст.ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» даний громадянин був переданий на територію України в міжнародному пункті пропуску через державний кордон «Шегині-Медика» представникам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

25.05.2024 року про затримання громадянина Королівства ОСОБА_5 проінформовано Посольство Королівства Марокко в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України.

28.05.2024 року Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Королівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 на територію України в`їхав встановленим порядком 01.04.2024 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині» з метою вступу до 4 інтернаціонального легіону оборони України та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16.04.2024 року №31-РС останній був призначений на посаду стрільця 2 взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.05.2024 року №70-РС громадянин Королівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, факт незаконного перетинання державного кордону України з боку відповідача свідчить про відсутність у нього реального наміру проживання на території України, бажання незаконно потрапити до однієї з країн Європейського Співтовариства для подальшого проживання та уникнення від передбаченої законодавством України відповідальності.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

28 травня 2024 року начальником відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штаб НОМЕР_3 прикордонного загону відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке громадянин Королівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) виконати не в змозі у зв`язку із відсутністю коштів для легального виїзду з України, що підтвердив у судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідач є нелегальним мігрантом, оскільки він незаконно перетнув державний кордон поза пунктами пропуску, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, оскільки термін дії посвідки на тимчасове проживання в Іспанії закінчився 02.05.2024 року. Родинні зв`язки у вищевказаного громадянина на території України відсутні, Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання. Обставин, передбачених ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до п. 26 роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач на даний час не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки в останнього відсутні кошти на виїзд з України. Крім цього, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги статтей 4, 9, 16 згаданого вище Закону і підлягає примусовому видворенню.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

у х в а л и в :

позов - задовольнити.

Затримати громадянина Королівства Марокко ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців починаючи з часу та дати фактичного затримання, а саме до 12 год 15 хв 25.11.2024 року.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гирич С. В.