Справа № 260/2313/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/2313/23 пров. № А/857/1658/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року (прийняте в м. Ужгороді суддею Гебешем С. А.; складене в повному обсязі 26 грудня 2023 року) в адміністративній справі № 260/2313/23 за позовом ОСОБА_1 до Середнянської селищної територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправною відмову Середнянської селищної територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробленої, машинобудівної та іншої промисловості в с. Лінці, 252;

- визнати протиправною відмову Середнянської селищної територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області в передачі їй у приватну власність земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробленої, машинобудівної та іншої промисловості в с. Лінці, 252.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 19.11.2004 вона придбала на підставі договору купівлі - продажу нежитлову будівлю - їдальню. 21.02.2023 рішенням відповідача відмовлено їй у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :13:011:0001) площею 0,1206 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в с. Лінці № 252, так як до затвердження не надано розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, було відмовлено їй у передачі в приватну власність земельної ділянки для розміщення та експлуатацію основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в с. Лінці № 252, оскільки відсутня згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Позивач вказує на те, що підстав для відмови в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення їй земельних ділянок не було, а тому відмови відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, так як при поданні заяви не було повідомлено її про необхідність надання розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як і не було повідомлено про необхідність оплати авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила ОСОБА_1 , яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги з покликанням на фактичні обставини справи, норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, висловлені в постанові від 23.01.2020 у справі № 440/793/19, від 27.03.2018 у справі № 463/3375/15-а, обґрунтовує тим, що відповідач при наданні відмови не врахував той факт, що позивач придбала з аукціону від радгоспу - заводу «Червона Зірка», який знаходився в АДРЕСА_1 , є власником цієї будівлі, та просила надати їй земельну ділянку земельну ділянку площею 0,1206 га в АДРЕСА_1 , однак їй безпідставно відмовлено у затвердженні з підстав не надання розробленого проекту землеустрою, що вважає протиправним.

Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області подала відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, є безпідставними. Тому просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Покликалася при цьому на те, що позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на те, що підстав для відмови не було, оскільки селищна рада при зверненні позивача із заявою від 15.12.22 про надання дозволу на затвердження проектів землеустрою щодо відведення їй земельних ділянок не повідомила позивача про необхідність надання такого проекту селищній раді. Проте, селищна рада листом від 09.01.23 повідомляла позивача, що питання щодо надання дозволів на затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, буде розглянуто на черговій сесії селищної ради в порядку пункту 34 частини першої статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; вжила необхідних заходів щодо інформування позивача про розгляд її заяви, проте така не скористалася своїм правом, в результаті чого прийнято рішення про відмову надання дозволу на затвердження проектів землеустрою щодо відведення їй земельних ділянок з підстав неподання нею до затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки. Позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на те, що підстав для відмови у передачі їй у приватну власність земельних ділянок для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості не було, так як при поданні нею заяви від 31.01.2023 про передачу їй у приватну власність земельних ділянок не було відповідачем повідомлено такого про необхідність оплати авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, проте такі покликання є безпідставними.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 19.11.2004 за результатами аукціону ОСОБА_1 придбала на підставі договору купівлі-продажу від радгоспу-заводу «Червона Зірка» нежитлову будівлю - їдальню будинок АДРЕСА_1 .

Позаяк земельна ділянка була сформована, проте право власності на неї не було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на виконання абзацу третього частини першої статті 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядуванні:, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Враховуючи зазначене, 13 травня 2021 року Середнянська селищна рада прийняла рішення, яким надала позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної ділянки 0,1206 га (кадастровий номер :13:011:0001) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 з подальшою передачею в оренду (а. с. 51).

11 січня 2022 року ОСОБА_1 подала до Середнянської селищної ради заяву, якою просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з кадастровим номером :13:011:0001, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 та передати вказану земельну ділянку безоплатно у власність.

Наданий до розгляду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачав надання такої ділянки в користування на умовах оренди строком на 30 років ОСОБА_1 для обслуговування цеху по пошиву взуття в АДРЕСА_1 , розроблений ДП «Центр державного земельного кадастру» Закарпатська регіональна філія та датований 2012 роком, на підставі рішення Киблярівської сільської ради від 27.04.2012 «Про надання дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди».

Позаяк вказаний законопроект не відповідав чинним на 2022 рік вимогам статті 186 Земельного кодексу України та статті 50 Закону України «Про землеустрій», Середнянська селищна рада рішенням від 21 січня 2022 року відмовила ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою.

Зокрема, селищна рада виявила розбіжності у відомостях, які вказані в Державному земельному кадастрі, а саме:

- віднесення земельної ділянки до земель категорії житлової та громадської забудови не відповідало дійсності оскільки земельні ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості віднесено до категорії землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Зазначене рішення Середнянської селищної ради було оскаржене ОСОБА_1 до Закарпатського окружного адміністративного суду, проте ухвалою від 01.12.2022 у справі №260/3959/22 позов було залишено без розгляду.

Позивач 15 грудня 2022 року звернулася до Середнянської селищної територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області із заявою про надання дозволу на затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (кадастровий номер :13:011:0001) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в с. Лінці № 252 та для обслуговування вказаних приміщень.

Листом від 09 січня 2023 року відповідач повідомив позивача про те, що питання про надання дозволів на затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (кадастровий номер :13:011:0001) буде розглянуто на черговій сесії селищної ради та про прийняте рішення буде проінформовано (а. с. 26).

Також судом першої інстанції (зі слів представника відповідача) було встановлено, що позивач не подавала для розгляду селищній раді проект землеустрою.

21 лютого 2023 року рішенням 19 сесії VIII скликання Середнянської селищної ради відмовлено у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :13:011:0001) площею 0,1206 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 .

За змістом цього рішення підставою для відмови у затвердженні проектів землеустрою слугувало те, що до затвердження не надано розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Водночас, 21.02.2023 рішенням 19 сесії VIII скликання Середнянської селищної ради відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в с. Лінці, 252 Ужгородського району.

Підставою для відмови у передачу у приватну власність вказаної земельної ділянки у вказаному рішення зазначено те, що відсутня згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Вважаючи зазначені рішення протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позаяк ОСОБА_1 не долучила згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни зазначеної земельної ділянки, відповідач правомірно відмовив їй у передачі у приватну власність земельних ділянок. Також відповідач правомірно відмовив позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позаяк до поданої заяви від 15.12.2022 позивач не долучила розроблений проект землеустрою для прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 ЗК України, відповідно до частин першої та п`ятої якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам регулює стаття 128 ЗК України, відповідно до частин першої - третьої, шостої продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються: документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення:

- про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно- оздоровчих споруд);

- чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Всупереч зазначеним приписам позивач звернулася до Середнянської селищної ради із заявою (вх. № А-45/01-31 від 31.01.2023) про передачу у приватну власність земельних ділянок гр. ОСОБА_1 (кадастровий номер :13:011:0001) площею 0,1206 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 , не долучивши згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни зазначеної земельної ділянки, в порядку, визначеному частиною другою статті 128 ЗК України.

Позаяк ОСОБА_1 не долучила згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни зазначеної земельної ділянки, відповідач правомірно відмовив їй у передачі у приватну власність земельних ділянок.

Також, позаяк позивач не долучила до поданої заяви від 15.12.2022 розроблений проект землеустрою для прийняття рішення органом місцевого самоврядування, відповідач правомірно відмовив їй у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на те, що селищна рада при зверненні її із заявою не повідомила її про необхідність надання такого проекту селищній раді, позаяк статтею 118 ЗК України чітко визначено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

З приводу покликань апелянта на те, що відповідач не повідомив її про необхідність оплати авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів частин першої, другої статті 128 ЗК України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

г) копія свідоцтва про реєстрацію постійного представництва з правом ведення господарської діяльності на території України - для юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства іноземної держави.

Наслідком невиконання приписів статті 128 ЗК України стало прийняття відповідачем рішення про відмову в передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробленої, машинобудівної та іншої промисловості в с. Лінці, 252.

Враховуючи те, що вказані вимоги чітко визначені статтею 128 ЗК України, а позивач таких вимог не виконала, її покликання в обґрунтування визнання недійсним такого рішення відповідача неповідомленням відповідача про необхідність подати згоду на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки є безпідставними.

Разом з тим, правові позиції Верховного Суду, на які покликається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не є релевантними щодо спірних правовідносин, позаяк підставами для прийняття рішень відповідачами у вказаних справах було те, що земельна ділянка, яка зазначена позивачем в графічних матеріалах, обтяжена правом постійного користування; а також те, що відповідач не прийняв жодного рішення за заявою позивача щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає безпідставними викладені вище доводи апеляційної скарги позивача.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року в адміністративній справі № 260/2313/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 20.05.24