Справа № 307/487/24
Суддя: Сас Л. Р.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/487/24
Провадження № 2-а/307/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку позовного провадження, встановленого для розгляду окремих категорії термінових адміністративних справ, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Куцини Ю.М.,

представника відповідача - адвоката Марича І.Ю.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07 лютого 2024 року пред`явила адміністративний позов про визнання протиправної та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради № 2 від 01 лютого 2024 року про накладення на неї, позивачку, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

В обґрунтування позову посилалася на те, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення про притягнення її, позивачки, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП. За результатом розгляду справи адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради, було складено Постанову № 2 про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2024 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, її складено 01.02.2024 року та в ній вказується на те, що вона вчинила продаж пива марки «Закарпатське» одній неповнолітній особі.

Вважає вищенаведену постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, необґрунтованою, необ`єктивною, упередженою і такою, що винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

17.01.2024 року працівником поліції відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 942876 в якому вказується на те, що 17.01.2024 року біля 13:00 години в смт. Тересва по вул. Лисенка в магазині «Білочка» ОСОБА_1 реалізувала алкогольне пиво «Закарпатське», ємкістю 0,5 л громадянину ОСОБА_2 , який є неповнолітньою особою. чим вчинила правопорушення передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП.

Однак, обставини вказані у вищевказаному протоколі не відповідають дійсності, а саме протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 942876 від 17.01.2024 року складено з порушенням чинного законодавства України, що підтверджується обставинами, які викладені нею у письмових поясненнях у справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2024 року, які нею були надані на засіданні адміністративної комісії, та які адміністративною комісією без жодного належного обґрунтування не взято до уваги.

Вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не доведено наявність, як події так і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки, адміністративна комісія під час розгляду справи про адміністративне правопорушення проігнорувала очевидні та беззаперечні факти, які вказують на це, а саме те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано фіскального чеку, який би вказував на факт реалізації нею алкоголю неповнолітній особі, крім того, до протоколу не додано жодних доказів, які б вказували на вилучення банки пива «Закарпатське», що свідчить про відсутність, як події так і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Також, адміністративною комісією не взято до уваги те, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.265 КУпАП речі і документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1,234-2,244-4,262, 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Однак, при винесенні постанови відповідачем, було проігноровано те, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №942876 від 17.01.2024 року вбачається, що речові докази не вилучалися, а в даному випадку безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП є банка алкогольного пива «Закарпатське», яка всупереч зазначеній вимозі закону працівником поліції вилучена не була, що також, ставить під сумнів ту обставину, що відбувалась реалізація пива.

Крім того, з матеріалів справи неможливо ідентифікувати в присутності кого давав пояснення ОСОБА_2 , оскільки, в поясненні вказано, що він давав пояснення в присутності батьків, однак, в справі відсутні докази, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 саме його батьки. Також матеріали справи не містять доказів притягнення батьків ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Разом з тим, відповідачем проігноровано і той факт, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наявне повторне свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_2 , тобто, не на особу, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Також, відповідачем проігноровано і те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки, яким конкретно законодавством (нормативно-правовим актом із посиланням на пункт, частину, статтю) передбачена заборона щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім, у той час як ч. 2 ст. 156 КУпАП лише встановлює відповідальність за такі дії.

Також, адміністративною комісією залишено поза увагою те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції їй не було роз`яснено та і не могло бути роз`яснено зміст ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, оскільки протокол складено за її відсутності.

Також наголосила, що вона не відмовлялася від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, він складався за її відсутності.

Про те, що працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення за її відсутності може підтвердити і ОСОБА_5 , яка була присутня під час розмови з працівниками поліції та яку вона, позивачка, просила допитати під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак, їй було відмовлено, що свідчить про упередженість відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутній відеозапис вчинення адміністративного правопорушення та проведення зйомки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що така повинна була вестися з моменту коли працівник поліції почав спілкування із нею, оскільки, відповідно до п. 5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Також, про порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення свідчить і те, що в протоколі № 2 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради вказано, що від неї не надходило жодних клопотань, чи якихось інших матеріалів ніж ті, що надаються нею до позовної заяви, однак, це не відповідає дійсності, оскільки, вона була присутня на засіданні адміністративної комісії, надала свої письмові пояснення, що підтверджується копією пояснень з відміткою про отримання, та просила допитати в якості свідка ОСОБА_5 . Однак, в порушення норм КУпАП адміністративною комісією це було проігноровано та всупереч нормам п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 281 КУпАП в протоколі № 2 не зазначено, відомості про явку осіб та пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду та документи і речові докази, досліджені при розгляді справи.

Таким чином, всі вищевказані порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та допущені відповідачем порушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не дають однозначного висновку, щодо вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч 2 ст. 156 КУпАП, а лише доводять поза розумним сумнівом відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до судового розгляду на 16 лютого 2024 року на 10 год. 20 хв., судовий розгляд неодноразово відкладався, востаннє на 17 квітня 2024 року на 09 год.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Куцина Ю.М. у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Марич І.Ю. позов не визнав, у заперечення позовних вимог посилався на те, що постанова винесена відповідно до норм діючого законодавства, відтак відсутні підстави для її скасування.

Даючи правову оцінку вказаній постанові суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою ст. 156 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення працівником підприємства торгівлі або громадського харчування правил торгівлі певними товарами, а зокрема, пивом, а саме: продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку.

Санкцією ч. 2 ст. 156 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, - адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад.

Згідно ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати органи Національної поліції, зокрема й статтею 156 КУпАП.

Отже, у відповідності до ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП, відносяться до підвідомчості адміністративних комісій при виконавчих органах міських, селищних та сільських рад, тому матеріали стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 156 КУпАП обґрунтовано направлено на розгляд адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області.

Відповідно до ст. 278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката, адміністративною комісією вчинено усі необхідні та можливі дії для з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а порядок розгляду позову на дії і рішення суб`єкту владних повноважень врегульовані КАС України.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 17 січня 2024 року видно, що ОСОБА_1 , працюючи продавцем у магазині «Білочка» 17 січня 2024 року, приблизно о 13 год. в смт. Тересва по вул. Лисенка в магазині «Білочка» реалізувала алкогольне пиво «Закарпатське», ємкістю 0,5 літра громадянину ОСОБА_2 , який є неповнолітньою особою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Із вказаного протоколу вбачається, що огляд речей, передбачений ст. 264 КУпАП, що були у громадянина, не проводився та згідно ст. 265 КУпАП речі не вилучалися, до протоколі додані матеріали (а. с. 11).

Згідно постанови 2 про накладення адміністративного стягнення від 01 лютого 2024 року, прийнятою адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн. Із вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 працюючи продавцем в АДРЕСА_1 вчинила продаж пива марки «Закарпатське» одній неповнолітній особі (а. с. 10 ).

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З аналізу наведених вище правових норм слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, доведеності вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналіз складеного протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що він складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема, він не містить конкретну кваліфікацію дій ОСОБА_1 та посилання на пункт, частину, статтю, тощо нормативно-правового акту, який регулює правила торгівлі, який був порушений нею, зважаючи на те, що ч. 2 ст. 156 КУпАП є бланкетною та відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами.

Такою спеціальною нормою у даному випадку є п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яка забороняє продаж рідин, що використовуються в електронних сигаретах, особам, які не досягли 18 років.

Крім того в порушення вищезазначених вимог, у матеріалах адміністративної справи відсутні й будь-які процесуальні документи щодо огляду та вилучення фіскального чеку, який підтверджував би здійснення факту продажу.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена в постанові від 23.04.2019 (справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К//18) де вказується на те, що фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві.

Також у порушення приписів ст. 265 КУпАП, пиво у неповнолітнього ОСОБА_2 не вилучалося, процесуальні документи щодо вилучення такого товару та його огляду не складалися в протоколі про адміністративне правопорушення, як доказ, таке не зазначено.

Незважаючи на вищевикладені порушення, які мали місце при складенні адмінпротоколу та збору доказової бази на підтвердження винуватості позивачки у вчиненні адмінправопорушення, адміністративна комісія адміністративну справу розглянула та оскаржувану постанову прийняла на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, наведені суперечності під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності комісія не усунула.

Відсутність достовірних даних про те, що у час та в місці, вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здійснила продаж пива неповнолітній особі за відсутності розрахункових документів, які б підтверджували факт купівлі-продажу, чи інших доказів на підтвердження такого факту, дає підстави прийти до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд враховує, що з дотриманням вимог ст. ст. 256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася та не оглядалася. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не наведені обставини та конкретні обов`язкові ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачкою вказаного правопорушення, і відповідно доказів того, що оскаржувана постанова прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 2 від 01 лютого 2024 року «Про накладення адміністративного стягнення», якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 статтею 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 6800 гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: адміністративна комісія при виконавчому комітеті Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, вул. Народна, 83, селище Тересва Тячівського району Закарпатської області.

Представник відповідача: ОСОБА_7 , вул. Незалежності, 118, м. Тячів Закарпатська область.

Повне рішення буде складено 17 квітня 2024 року.

Суддя Л.Р.Сас