Справа № 718/779/24
Суддя: Масюк Л. О.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 718/779/24
Провадження 2-а/718/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької областів складі:

головуючої - судді Масюк Л.О.,

секретаря судових засідань Харабара А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіцмань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2024 року працівником УПП в Чернівецькій області Андрієш Маріан-Петру винесено постанову серії ЕНА №1523417, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Посилається на те, що ОСОБА_1 вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки його вини у порушенні ПДР немає, відсутній також склад та подія правопорушення.

Вказує, що відповідно до постанови серії ЕНА №1523417 від 25.02.2024 року зазначено, що о 20:19 год. він, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda 6, номер НОМЕР_1 , в с.Звинячин Чернівецький район Чернівецька область, дорога Н 10, 304 км., не виконав вимогу дорожнього руху 3.41 Стоп контроль» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України.

Зазначає, що єдиним доказом, який міг би свідчити про підтвердження правопорушення з його сторони ПДР України мало бути відео, зафіксоване не в автоматичному режимі з відео реєстратора інспектора. В постанові з цього приводу не зазначено посилань на жодні докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема, в п.7 «До постанови додається» не зазначено посилань на докази його вини. Він вважає, що правил дорожнього руху не порушував.

Вважає, що дорожній знак «Стоп контроль» було встановлено з порушенням ПДР України.

Крім того, зазначає, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фіксацію порушення; об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

З огляду на вищевказане просив визнати незаконною та скасувати постанову ЕНА №1523417 від 25.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Андроник Б.В., в судове засідання не з`явилися, однак представник подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу слухати за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача ДПП в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак скерував відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що 25.02.2024 року о 20:15 год. поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області сержантом поліції Андрієш-Маріан Петру під час несення служби на дорожній станції патрульної поліції «Звинячин», неподалік с.Звенячин, де позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda 6, номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього руху 3.41 «Стоп контроль» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а також на останнього було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Посилається на те, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачу його права, як громадянина України, передбачені ст..63 Конституції України та за ст..268 КУпАП. Позивач ОСОБА_1 на місці отримав копію постанови серії ЕНА №1523417, про що здійснено відмітку у спеціальній графі. Факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп Контроль» через неуважність, підтверджується відеозаписом з БК поліцейського, про який зазначено у оскаржуваній постанові.

Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріалів справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1523417 від 25.02.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.00коп.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 25.02.2024 року о 20:19 год. керуючи транспортним засобом Mazda 6, номер НОМЕР_1 , в с.Звинячин Чернівецький район Чернівецька область, дорога Н 10, 304 км., не виконав вимогу дорожнього руху 3.41 Стоп контроль» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, в повній мірі підтверджується наданим стороною відповідача відеозаписом та дослідженим судом з якого вбачається, що сам водій ОСОБА_1 повідомляє працівника поліції, що не зупинився на дорожній знак «Стоп контроль» бо задумався.

Твердження позивача, що дорожній знак «Стоп контроль» було встановлено з порушенням ПДР України, та на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фіксацію порушення; об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують вчинення позивачем адміністративнеого правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, спростовуються відеозаписом з бодікамери працівників патрульної поліції, відомості про який зазначено у наданій до суду копії оскаржуваної постанови (п.8 БК 236790, 476837). Оригіналу постанови позивачем до суду не подано.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що твердження позивача ОСОБА_1 та його представника, адвоката Андроника Б.В., про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, і керуючись ст.241-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адмінстративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду (адреса:21001, м. Вінниця, вул. Соборна, 48.) через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення..

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.