Справа № 442/3267/24
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/3267/24
Провадження №2-а/442/43/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П.,

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача поліцейського відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, сержанта поліції Салій Мар`яна Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив :

19.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серія ЕНА № 1882617 від 11.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову покликається на те, що 11 квітня 2024 року, близько 21 год 47 хв, він, рухаючись транспортним засобом у м. Дрогобичі вулицею М. Грушевського в західному напрямку, будучи неподалік перехрестя на вул. Карпатську, помітив у дзеркалі заднього виду проблискові маячки синього та червоного кольорів. Зупинившись, побачив поліцейський автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Із нього вийшов і підійшов до нього сержант поліції ОСОБА_2 та повідомив, що він здійснив порушення Правил дорожнього руху (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року з наступними змінами; далі - ПДР). Опісля до нього підійшов також інший поліцейський наряду - інспектор Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській обл., лейтенант поліції ОСОБА_3 . Сержант поліції ОСОБА_2 звинуватив його у тому, що він їхав без ввімкнених фар. Вказане він заперечив, указуючи на фактичну справність і ввімкненість фар ближнього світла в автомобіля під його керуванням. Після цього сержант поліції ОСОБА_2 почав допитуватися про місце мого проживання, заносячи ці відомості до технічного приладу. На його запитання про те, що саме поліцейський заповнює, тобто куди й навіщо він вносить відомості про місце його реєстрації, ОСОБА_2 відповів «зараз я вам скажу, що я заповнюю». Після цього сержант поліції ОСОБА_2 одразу висловив свою вимогу: «Вийдіть, будь ласка. Відкрийте багажне відділення». Надалі його донька, ОСОБА_4 , що була його пасажиром, зателефонувала до його сина для надання йому моральної підтримки (о 21 год 50 хв), адже необгрунтована зупинка поліцейськими в умовах широкомасштабного збройного нападу держави-агресора є хвилюючою, неприємною подією. У той час, як він спілкувався з сином по телефону, сержант поліції ОСОБА_2 почав звертатися до нього у підвищеному тоні, вимагати дивитися на нього і говорити лише з ним (орієнтовно між 21 год. 53 хв. і 21 год. 59 хв.). При цьому, думає, ця поведінка сержанта поліції ОСОБА_2 була викликана тим, що поліцейський ВРПП не бажав, аби він знав і розумів (усвідомлював) свої права як особи, що притягувалася до адміністративної відповідальності. Адже син одразу порадив йому, по-перше, скористатися правовою допомогою адвоката, та, по-друге, ознайомитися з доказами ймовірного порушення Правил дорожнього руху та надати письмові пояснення щодо так званого адміністративного «правопорушення».

Відтак, він заявив сержанту поліції ОСОБА_2 , який здійснював розгляд справи про адміністративне порушення, клопотання про бажання скористатися правовою допомогою адвоката. На це клопотання поліцейський ОСОБА_2 повідомив, що державного адвоката він не отримає, бо на це немає підстав. На його наступне зауваження про те, що зараз ніч, а в адвокатів неробочий час, що позбавляє його будь-якої реальної можливості залучити за власний кошт адвоката та отримати від нього кваліфіковану правову допомогу з тим, щоб фахівець у галузі права ознайомився з матеріалами справи, сержант поліції ОСОБА_2 цинічно, з підвищеним тоном і зневажливо-агресивно відповів: «Користуйтеся [правовою допомогою], будь ласка. Користуйтеся! Ви чуєте мене, чи ні?! Користуйтеся.» (див. 00 хв. 39 с. у відеофайлі «IMG_2306.mp4», додаток 4). Після цього він заявив усне клопотання про перенесення дати розгляду цієї справи через існування об`єктивної неможливості отримати правову допомогу адвоката. На це клопотання сержант поліції ОСОБА_2 сказав йому: «Не буде відкладатись. Відхиляємо клопотання. Я вважаю, що ви хочете уникнути адміністративної відповідальності. На основі того я й відхиляю» (див. 01 хв. 00 с. - 01 хв. 10 с. у відеофайлі «IMG_2306.mp4», додаток 4). Після цього, близько 22 год. 02 хв., він висловив бажання надати письмові пояснення у цій справі, для чого поліцейськими йому було надано відповідний бланк (одинарний аркуш), на двох сторонах якого він виклав свої пояснення (фотокопія долучається, див. додатки 2, 3, 4), написання яких закінчив о 22 год. 19 хв. Надалі поліцейський ОСОБА_2 уголос зачитав його письмові пояснення та надав йому оскаржувану Постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вважає, що оскаржувана Постанова є незаконною та необгрунтованою, винесена з порушенням як матеріальних, так і процесуальних норм провадження справ про адміністративні правопорушення.

Ухвалою судді від 03.05.2024 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 24.05.2024р.

22.05.24 від ОСОБА_1 надійшла заява про неможливість бути присутнім на судовому засіданні 24.05.2024. Просить суд прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача та третя особа - поліцейський ОСОБА_2 в судове засідання не з"явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Не подали до суду відзиву на позовну заяву, також від них не надходило заяв про розгляд справи за їх відсутності. Суд постановив розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши думку позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України), на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що позивачем не пропущений строк звернення з відповідним позовом до суду, оскільки позовна заява була подана в межах строку, передбаченого законодавством.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Таким чином в даному випадку підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення використання зовнішніх освітлювальних приладів в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1886217 від 11.04.2024 року, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за те, що він, 11.04.2024 о 21.46 год., в м.Дрогобич на вул.. М.Грушевського, 5, керував т/з без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1.а ПДР.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст. 41 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - № 3353-XII) регулюються ПДР України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону № 3353-XII).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст .222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Окрім того, ч.2 ст.283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст.283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини оскарження позивачем постанови у справі про адміністративні правопорушення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій, в цій частині залишено без будь-якого на то реагування та, крім поданих позивачем матеріалів, суду не надано інших доказів на доведення законності складеної постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122КУпАП.

Разом з цим, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази до вказаної постанови не додані. Оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122КУпАП України поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають задоволенню.

Крім того, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова поліцейським відповідача прийнята поспішно і без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293КУпАП скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути в його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 6, 9,10,195, 242-246,257,286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову поліцейського Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Салія Мар`яна Віталійовича серія ЕНА №1882617 від 11 квітня 2024 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Львівській області в користь ОСОБА_5 605,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області ( вул. Генерала Григоренка, 3, м.Львів

Третя особа: поліцейський відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Салій Мар`ян Віталійович, адреса: вул. Стрийська, 22, м. Дрогобич, Львівської області.

Суддя А.П. Хомик