Справа № 440/4081/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/4081/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач1), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо непризначення пенсії ОСОБА_1 за віком по ст. 26 Закону України від 9.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні 9118 грн. за 2018, 2019, 2020 роки починаючи з дня подачі заяви з 27.04.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області провести призначення та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах (ст.26) Закону України № 1058-1V Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком за 2018, 2019, 2020 роки (9118 грн) з дати подачі заяви - 27.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем призначено їй пенсію згідно Закону України «Про державну службу». З 27.04.2021 пенсійним органом її було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки, що є порушенням вимог статті 40 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача зазначив, що оскаржуване позивачем рішення прийняте Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. А також наголошено, що позивачем пропущено строк звернення до суду /а.с. 78-83/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року залучено до участі у справі № 440/4081/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі по тексту - відповідач2). Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали надати до суду, належним чином завірені копії: заяви позивача про переведення на інший вид пенсії та усіх документів поданих до неї, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 03.06.2021 №29, яким ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

15 травня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області також наголошував, що позивачем пропущено строк звернення до суду /а.с. 136-139/.

20.05.2024 до суду надійшла заява-клопотання про зміну (збільшення) позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги викладені у наступній редакції:

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області № 29 від 03.06.2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 прийняте на умовах, як матері дитини-інваліда з дитинства по закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як незаконне;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області провести призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах (ст. 26) Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком за 2018, 2019, 2020 роки (9118 грн) з дати подачі заяви - 27.04.2021 /а.с. 144-151/.

Надаючи оцінку доводам відповідачів про порушення позивачем строку звернення до суду, суд враховує таке.

27.04.2021 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про перехід на інший вид пенсії /а.с. 53-55/, у зв`язку з чим їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV /а.с. 56-61/.

Згідно відзиву на позовну заяву представником Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначено, що саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 29 від 03.06.2021 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 64-70/.

25.01.2024 позивач звернулась до ГУПФ України в Полтавській області із запитом на отримання публічної інформації /а.с.46-51/, у відповідь на який надано відповідь листом від 29.01.2024 з додатками /а.с. 52/.

19.02.2024 позивач звернулась до ГУПФ України в Полтавській області зі скаргою на неправомірні дії щодо непризначення їй пенсії за віком на загальних підставах (ст. 26) Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком за 2018, 2019, 2020 роки з дати подачі заяви - 27.04.2021 /а.с. 10-27/.

Листом ГУПФ України в Полтавській області від 01.03.2024 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії /а.с. 28/.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі - КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду (постанова від 31.03.2021, справа № 240/12017/19, адміністративне провадження № К/9901/15971/20). Також зазначені висновки враховані Верховним Судом в постанові від 18 травня 2023 року у справі № 560/19830/21.

Частиною 5 статті 242 КАС України, передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд наголошує повторно, що 25.01.2024 позивач звернулась до ГУПФ України в Полтавській області із запитом на отримання публічної інформації /а.с.46-51/, у відповідь на який надано відповідь листом від 29.01.2024 з додатками /а.с. 52/.

19.02.2024 позивач звернулась до ГУПФ України в Полтавській області зі скаргою на неправомірні дії щодо непризначення їй пенсії за віком на загальних підставах (ст. 26) Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком за 2018, 2019, 2020 роки з дати подачі заяви - 27.04.2021 /а.с. 10-27/.

Листом ГУПФ України в Полтавській області від 01.03.2024 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії /а.с. 28/.

При цьому варто зауважити, що отримання позивачкою листа відповідача від 29.01.2024 з додатками у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивачка почала вчиняти більш ніж через два роки після отримання пенсії.

Колегія Суддів Верховного Суду наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд звертає увагу на те, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Аналогічні висновки щодо строку звернення до суду, висловлено Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2021 року у справі № 560/5412/20.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, відповідно до частини третьої вказаної статті якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як свідчать матеріали справи, позивач просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 27.04.2021 із застосуванням відповідного показника середньої заробітної плати в Україні (2018-2020 роки), тобто з дня, коли їй була призначена пенсія відповідно до Закону № 1058.

При цьому, з позовом до суду звернулася 05 квітня 2024.

Оскільки пенсія є періодичним платежем та про розмір цих виплат позивачу було відомо, суд вважає, що в разі незгоди саме з розміром пенсії позивач мала достатньо часу для звернення до суду за захистом своїх прав саме з часу призначення пенсії за Законом № 1058 з 27.04.2021.

При цьому позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, не зазначено об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від її волевиявлення та створювали позивачу істотні перешкоди та труднощі для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Суд зауважує, що саме рішення № 29 від 03.06.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині призначення пенсії відповідно до Закону України № 1058 позивачем не оскаржується, а ставиться під сумнів лише в частині здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058 не із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з урахуванням раніше виплачених сум, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2018-2020 роки, за період з 27.04.2021 по 05.10.2023, подано с пропуском строку звернення до суду, а тому позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви в цій частині без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 122, 123, 160, 169, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з урахуванням раніше виплачених сум, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2018-2020 роки, за період з 27.04.2021 по 05.10.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.Г. Ясиновський