Справа № 400/5762/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 травня 2024 р. № 400/5762/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаМіністерство оборони України, просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ,

прозаява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2024 відповідач подав до суду заяву від 08.05.2024 № 1762 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, повністю. Вказану заяву відповідач умотивував тим, що він не є юридичною особою, а отже не може бути боржником у розумінні статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 в адміністративній справі № 400/5762/23, яке набрало законної сили 06.02.2024.

23.05.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про призначення судового розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, на 28.05.2024 без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) в разі відсутності заперечень з боку учасників справи.

У встановлений судом строк заперечень щодо проведення розгляду вищенаведеної заяви без виклику сторін (у письмовому провадженні) учасники справи не надали.

Відтак суд розглянув заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Пунктом 3 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у виконавчому листі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи.

Натомість відповідно до пункту 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» боржником може бути фізична або юридична особа, держава, а згідно із КАС України відповідачем, а отже і боржником, може бути також і суб`єкт владних повноважень без статусу юридичної особи. Тобто між нормами Закону України «Про виконавче провадження» і КАС України наявна суперечність.

У рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2020 № 5-р (ІІ)/2020 наголошено на тому, що принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість (абзац другий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення).

Оскільки норми КАС України щодо визначення відповідача (боржника) є спеціальними по відношенню до норм Закону України «Про виконавче провадження», тому саме вони підлягають застосуванню.

Відтак у виконавчих провадженнях в адміністративних справах боржниками можуть бути усі суб`єкти владних повноважень, у тому числі без статусу юридичної особи.

Зазначений висновок повністю кореспондується з пунктом 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, в якому до боржників віднесено як органи державної влади без статусу юридичної особи (наприклад, Кабінет Міністрів України), так і територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи тощо.

Суд встановив, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 400/5762/23, яке набрало законної сили 06.02.2024, суд видав 11.03.2024 два виконавчих листа, а саме щодо:

1) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка ОСОБА_2 , а також подати їх ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2) стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В цих двох виконавчих листах боржником зазначений ІНФОРМАЦІЯ_4 , який відповідно до довідки Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України № 164/21 є відокремленим підрозділом.

Відповідно до абзацу третього пункту 3 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 може бути боржником у виконавчому провадженні як структурний підрозділ органу військового управління ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 248, 256, 293, 295, 297, 374 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.05.2024 № 1762 про визнання виконавчого листа № 400/5762/23, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 11.03.2024, таким, що не підлягає виконанню.

2. Направити учасникам справи копію цієї ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Г.Ярощук