Справа № 280/3773/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Справа № 280/3773/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, буд. 3, )

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Приходська, 58, м. Запоріжжя, 69107, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 09.04.2024 (ВП №74152797), винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Косіновим І.В. відносно Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на дату подання позивачем до Управління заяви про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача та до дати внесення змін до Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2022-2024 роки, які виключили можливість отримання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) (на 07.12.2022), позивач не мав статусу субсидіанта, оскільки не отримував субсидію, а його право на отримання субсидії було оспорюваним та розглядалось в межах адміністративної справи № 280/4548/23. Враховуючи наведене, на момент подання заяви про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) та прийняття Управлінням рішення про відмову в призначенні такої матеріальної допомоги позивач не відповідав умовам, визначеним Положенням та не набув права на отримання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до умов, визначених Положенням, а тому Управління правомірно прийняло рішення про відмову позивачу у виплаті такого виду матеріальної допомоги, і на момент виникнення спірних правовідносин та подання даного позову до суду твердження про порушення прав позивача не ґрунтувалось на реальних фактичних обставинах. Вказує, що невиконання судового рішення Департаментом в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності юридичних механізмів виконання рішення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві вх. № 24927 від 27.05.2024 вказує, що будь яких відомостей про надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до "Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)", затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171 боржником не надано, та повідомлено про відсутність юридичних механізмів виконання рішення. Вказує, що станом на 23.04.2024 будь яких документів від боржника, які свідчать про виконання рішення суду в повному обсязі, на адресу Відділу не надходило, тож вимоги виконавчого документа боржником не виконано в повному обсязі. Вважає, що державним виконавцем з метою недопущення порушень положень Закону та відповідно керуючись вимогами ст.18, 63, 75 Закону, в межах повноважень, 09.04.2024 правомірно винесено постанову про накладення штрафу по виконавчому провадженню ВП №74152797 у розмірі 5100,00 грн. Просить відмовити у позові.

Третя особа у судовому засіданні 27.05.2024 зазначив, що рішення суду в частині надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до "Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)", затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171 боржником не виконано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 27.05.2024.

Протокольною ухвалою суду від 27.05.2024 оголошено перерву до 29.05.2024.

У судове засідання 29.05.2024 учасники справи не прибули.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі №280/4548/23, серед іншого, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 житлову субсидію з травня 2022 року по листопад 2022 року (включно). Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до "Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)", затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171.

13.02.2024 на виконання рішення видано виконавчі листи.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №74152797 від 15.02.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконання виконавчого листа №280/4548/23, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 13.02.2024, в резолютивній частині якого зазначено: «Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до "Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)", затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171.».

На адресу Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради направлено вимогу виконавця від 27.03.2022 за вих.№29746-8-26.1, якою зобов`язано боржника виконати вимоги виконавчого документа, про що повідомити виконавця в строк до 04.04.2024.

Постановою ВП № 74152797 від 09.04.2024 на Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради накладено штраф за невиконання рішення суду та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погоджуючись із вказаною постановою Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з даною позовною заявою із вимогою про її скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами першою, другою статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені нормативні положення в контексті цієї справи, суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку з урахуванням того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Як встановлено судом, відповідачем не виконано рішення суду в частині зобов`язання надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до "Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)", затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171 (далі Положення). Вказані обставини не заперечуються сторонами.

При цьому, обґрунтовуючи невиконання рішення, позивач покликається на відсутність юридичних механізмів виконання рішення, зокрема, відсутність у ОСОБА_1 статусу субсидіанта, що позбавляє його права на отримання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до умов, визначених Положенням.

Суд зауважує, що право ОСОБА_1 на отримання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) вже встановлено рішенням суду у справі №280/4548/23, яке набрало законної сили, та, в силу вимог ст.78 КАС України, не потребує повторного доказування. Тому, невиконання іншим державним органом рішення суду щодо надання ОСОБА_1 субсидії, та відповідно відсутність у останнього статусу субсидіанта, не можуть вважатися поважними причинами невиконання рішення суду.

З цих же підстав, суд відхиляє твердження позивача про відсутність юридичного механізму виконання судового рішення, з посиланням на те, що внесеними змінами в Міську комплексну програму соціального захисту населення м. Запоріжжя на 2022-2024 роки вже не передбачено можливості отримання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера).

В даному випадку, не є спірним питання наявності у ОСОБА_1 права на отримання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера), а наведені позивачем доводи про відсутність юридичного механізму виконання судового рішення не є такими по суті.

Тож, поважних причин, що об`єктивно перешкоджали виконанню рішення суду у справі №280/4548/23, позивачем не вказано, а судом не встановлено.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд висновує, що на стадії виконання рішення суду, учасник справи зобов`язаний виконати рішення, яке винесено щодо нього та набрало законної сили, а не надавати йому оцінку.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач правомірно виніс постанову від 09.04.2024 про накладення на Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради штрафу у виконавчому провадженні № 74152797 за невиконання рішення суду без поважних причин, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, буд. 3, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Приходська, 58, м. Запоріжжя, 69107, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.05.2024.

Суддя Л.Я. Максименко