Справа № 280/6231/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2024 року м. Дніпросправа № 280/6231/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 в адміністративній справі №280/6231/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі № 280/6231/20 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_2 під час перерахунку та виплати пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення, - протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_2 в розмірі 85% грошового забезпечення з 01.01.2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набрало законної сили 13.11.2020 року та 26.11.2020 судом видано виконавчі листи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 05.07.2023 серії НОМЕР_1 .

10 жовтня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому Запорізьким окружним адміністративним судом у справі № 280/6231/20, а саме ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви зазначено, що оскільки ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 та його єдиним спадкоємцем, то у відповідності до норм КАС України та Цивільного кодексу України наявні підстави для заміни стягувача у виконавчому листі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначену ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити його заяву. Заявник зазначає, що пенсія яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини та він як спадкоємець має право на виплату відповідної суми. Стверджує, що посилання суду першої інстанції на статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є необґрунтованим , оскільки його батько жив один і він як його спадкоємець не маю права звернення до управління ПФУ і відповідності до даної норми права. Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що «вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва» не обґрунтовані жодною нормою права та не відповідають змісту ст.ст. 1218, 1219 ЦК України, оскільки предметом позову було не право на пенсію , а право на належний розмір вже призначеної пенсії. Таким чином, вважає заявник, судом першої інстанції допущено невірне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відзиві, на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зазначено, що суд І інстанції при винесенні ухвали діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено). добросовісно та розсудливо і жодним чином не порушило прав та законних інтересів позивача. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги про скасування ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 у справі №280/6231/20 та залишити зазначене рішення без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Приписами статті 379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Разом з тим, статтею 1219 ЦК України визначені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до частин першої та третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються за процедурою, визначеною статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони в виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 01.05.2023 у справі № 520/926/21, від 27.09.2023 у справі №420/16546/21.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції. Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені і ухвалі суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 379 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 в адміністративній справі №280/6231/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 в адміністративній справі №280/6231/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров

суддя Н.А. Олефіренко