Справа № 440/4268/24
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

29 травня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/4268/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження заяву позивача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшла заява позивача про закриття провадження у справі, що суд розцінює як заяву про відмову від позову .

Вирішуючи заяву позивача про закриття провадження у справі № 440/4268/24, суд виходить з такого.

Частиною 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Частиною 1 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Частиною 5 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Частиною 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи те, що відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є предметом позову у цій справі, а отже, дії позивача щодо відмови від позову не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

Щодо клопотання про повернення сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн., суд зазначає наступне.

У пункті 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону № 3674-VI у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до приписів частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною першою статті 4 цього Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 гривень.

Таким чином, за позовні вимоги немайнового характеру позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.(3028*0,4).

Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду даного позову становив 1211,20 грн. та був сплачений позивачем відповідно до квитанцій № від 08.04.2024.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого у справі №440/4268/24 згідно квитанції № від 08.04.2024 у розмірі 605,60 грн (1211,20*50%), а тому відповідне клопотання про повернення судового збору підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 47, 142, 189, 229, 238, 248, 256, 262, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову позивача від позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір, що сплачений згідно квитанції № від 08.04.2024 у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Клочко