Справа № 400/10524/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 р. № 400/10524/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , Юріївка,Снігурівський район, Миколаївська область,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

провизнання протиправним наказу від 05.07.2023 року № 104 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2023 № 104 (з основної діяльності) «Про преміювання військовослужбовців військової частини за їх особистий внесок у загальні результати служби за червень» в частині виплати старшому сержанту ОСОБА_1 щомісячної премії у відсотках посадового окладу за червень 2023 у розмірі 0 (нуль) відсотків;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячної премії у відсотках посадового окладу за червень 2023 у розмірі 489 відсотків посадового окладу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що основною підставою не нарахування та невиплати щомісячної премії за червень 2023 року слугував спірнийнаказ у відповідній його частині, що стосується позивача. В свою чергу зазначений наказ ґрунтується на підставі протоколу серії А 7147 № 286 від 20.06.2023 (скоєння позивачем адміністративного правопорушення - перебування в стані алкогольного сп`яніння), однак постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26.06.2023 у справі № 485/504/23 було закрито провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, під час розгляду справи судом досліджувався протокол серії А 7147 № 286 від 20.06.2023. На час видання спірного наказу судом вже було винесено постанову щодо позивача і вона набрала законної сили. Таким чином, позивач вважає спірний наказ у відповідній його частині протиправним та просить скасувати.

Ухвалою від 22.08.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 20.09.2023 суддею Устиновим І.А. справу прийнято до свого провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що командиром підрозділу було подано рапорт від 30.06.2023, на підставі якого позивача позбавлено премії за червень 2023. Згідно наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 командири військових частин мають право здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби, тобто преміювання військовослужбовця є правом командира, а не його обов`язком. Також, відповідно до того ж наказу Міністерства оборони України підставою для позбавлення військовослужбовця премії є вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння). Відтак, спірний наказ щодо позбавлення позивача премії за червень 2023 є правомірним.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечив обгрунтування відповідача та повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідно до ст.262 КАС України справа розглядається без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивача згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2000 ; 4 ОС прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації, призначено на посаду головного сержанта командира 1 понтонного відділення 1 понтонного взводу 1 понтонної роти 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2023 № 104 (з основної діяльності) «Про преміювання віськовослужбовців військової частини за їх особистий внесок у загальні результати служби за червень», зокрема позивача встановлено виплату щомісячної премії у відсотках посадового окладу за червень 2023 у розмірі 0 (нуль) відсотків, підставою зазначено протокол серія А 7147 № 286 від 20.06.2023.

Позивач непогоджуючись з вказаним наказом в частині, що стосується встановлення йому премії за червень 2023 у розмірі 0 відсотків, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197).

Розділом XVI вказаного Порядку № 260 встановлений порядок преміювання військовослужбовців.

Відповідно до п.1 розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків (п.3 розділу XVI Наказу №260).

Відповідно до п. 5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у таких випадках, зокрема,:

за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Виходячи з аналізу наведених норм Порядку № 260, позбавлення щомісячної премії (частково або в повному обсязі) військовослужбовця із визначенням конкретних підстав невиплати премії, як і виплата щомісячної премії, має здійснюватися на підставі наказу командира військової частини.

Наведе вище правове регулювання встановлює вичерпні підстави, згідно яких за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) премії не виплачуються за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Отже, аналізуючи наведені норми, необхідно зазначити, що військовослужбовці, які зокрема: вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення не позбавляються премії за наказом командира.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд звертає увагу, що постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26.06.2023 у справі № 485/504/23 було закрито провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 06.07.2023.

У вказаній постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 обгрунтована, зокрема протоколом № 286 від 20.06.2023, також судом зазначено, що досліджений судом протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись належним та допустимим доказом, на підставі якого можна б були прийняті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки містить неконкретні (взаємовиключні) формулювання, а також обґрунтований беззаперечними доказами.

Підставою для позбавлення позивача премії у червні 2023 стали рапорт командира 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 з посиланням на протокол № 286 від 20.06.2023 та відповідно сам протокол № 286 від 20.06.2023, про що зазначено у спірному наказі та не заперечується відповідачем. Але, станом на час подання рапорту командиром 2 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 і винесення спірного наказу Снігурівським районним судом Миколаївської області вже було винесено постанову про закриття провадження в адміністративній справі та зроблено висновок щодо неналежного доказу протоколу № 286 від 20.06.2023. Інших доказів відповідачем під час розгляду даної справи до суду не надано.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що позивач вживав алкогольні напої на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибував на службі та/або виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до частини 1 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем, у відповідності до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано доказів, які свідчать про факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння у червні 2023 року.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що обставини, зазначені у спірному наказі не підтверджено відповідачем належними доказами.

Щодо посилання відповідача на право командира встановлювати премій військовослужбовцям, а не обов`язок, то суд зазначає, що дійсно відповідно до п. 1 розділу XVI Порядку 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Однак, зазначений Порядок, також містить вичерпний перелік випадків через які щомісячні премії не виплачуються. Тобто, командир військової частини дійсно наділений правом на преміювання військовослужбовців, але одночасно він обмежений випадками для позбавлення премії військовослужбовців. Випадок зазначений у наказі входить до переліку передбаченого Порядком № 260, однак як вже зазначалось судом вище по тексту рішення, факт наявності даного випадку не був доведений відповідачем належними доказами.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити частини за їх особистий внесок у загальні результати служби за червень» в частині виплати старшому сержанту ОСОБА_1 щомісячної премії у відсотках посадового окладу за червень 2023 у розмірі 489 відсотків посадового окладу, суд зазначає, що обраний спосіб відновлення порушеного права позивача є належним та ефективним.

Відповідно до п. 2 розділу XVI Порядку 260, розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Так, розмір премії у 489 відсотків відповідає додатку 2 до доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з і тарифному розряду позивача 9, про який зазначено відповідачем у спірному наказі.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позову.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2023 № 104 (з основної діяльності) «Про преміювання військовослужбовців військової частини за їх особистий внесок у загальні результати служби за червень» в частині виплати старшому сержанту ОСОБА_1 щомісячної премії у відсотках посадового окладу за червень 2023 у розмірі 0 (нуль) відсотків.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити старшому сержанту ОСОБА_1 (Юріївка, Снігурівський район, Миколаївська область, РНОКПП НОМЕР_3 ) щомісячну премію за червень 2023 у розмірі 489 відсотків посадового окладу.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов