Справа № 495/8877/23
Суддя: Анісімова Н. Д.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8877/23

Номер провадження 2-а/495/27/2024

24 квітня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Червинської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить: скасувати в повному обсязі Постанову серія та номер ЕАТ 7607184 від 26.08.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень та зобов`язати відповідача повернути суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначає, що 26 серпня 2023 року постановою Відповідача ЕАТ 7607184 від 26.08.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Так, 26 серпня 2023 року, о 19 годині 40 хвилин, позивач керувала автомобілем Nissan Maxima QX а33 державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Ізмаїльській, міста Білгород-Дністровський, Одеської області.

Проїжджаючи біля будинку № 125-А, в дзеркало заднього виду, позивач побачила, що позаду неї рухається патрульний автомобіль з ввімкненими маячками синього та червоного кольору, дотримуючись правил дорожнього руху, позивачем було увімкнено правий сигнал повороту та здійснено зупинку на правому краю правої смуги дороги.

Надалі до автомобілю підійшов представник поліції, попросив пред`явити документи. На цю вимогу позивач надала своє водійське посвідчення та інші документи.

Поліцейський запитав у позивача чому вона порушує правила дорожнього руху, на що вона повідомила йому, що проїхала це перехрестя за правилами дорожнього руху на дозволений зелений сигнал, при відліку часу 4 секунди, тобто, при виїзді на перехрестя, остання цифра відліку яку бачила позивач була «4».

Поліцейським не було повідомлено позивачу причину зупинки, тому позивач припустила, що якщо нещодавно проїхала регульоване світлофором перехрестя, то поліцейський можливо має на увазі нібито якесь порушення проїзду цього перехрестя.

Далі поліцейські пояснили позивачу, що вона має навчитись не порушувати правил дорожнього руху, оскільки позивач начебто проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Жодних доказів того, що позивач здійснила правопорушення, їй не було надано. Справа жодним чином не розглядалася, права позивачу роз`яснені не були.

Дану постанову позивач вважає такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та необґрунтованою, з огляду на те, що працівники поліції взагалі не розібралися з ситуацією, що сталася, належним чином не дослідили всіх обставин справи, хоча порушення правил дорожнього руху позивач не допускала.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2023 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

24.10.2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, зокрема просило замінити: УПП в Одеській області ДПП на Головне управління Національної поліції в Одеській області.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2023 року клопотання представника Управління патрульної поліції в Одеській області було задоволено та у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, було замінено неналежного відповідача, а саме: Управління патрульної поліції в Одеській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Одеській області (поштова адреса: 65014, Одеська область, м. Одеса, вул. Єврейська, 12, електронна адреса ).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2024 року було витребувано у Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області належним чином засвідчену копію постанови серії ЕАТ № 7607184 від 26.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилося про причини неявки суд не повідомило, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов до суду не подало. Крім того, відповідачу двічі надсилалася ухвала про заміну первісного відповідача та копія позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

26.08.2023 року інспектором Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом Афанасенковим І.І. була винесена постанова серії ЕАТ № 7607184 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із даної постанови вбачається, що 26.08.2023 року о 19:40 годині у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом проїхала перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3 е ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Будь-яких доказів на підтвердження того, яким чином інспектором поліції зафіксовано порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ПДР України із цієї постанови не вбачається.

Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Правомірність та обґрунтованість дій посадових осіб та вказаної вище постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Одеській області, неодноразово викликалося до суду для надання пояснень, двічі надсилалася ухвала та копія позовної заяви на офіційну електронну пошту, однак своїм правом на подання пояснень, відзиву на позов, не скористалося.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Одеській області, доказів на спростування заявлених позивачем вимог та вказаних у позові обставин щодо проїзду нею перехрестя вулиць на жовтий сигнал світлофора, суду не надали, доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення в суді не спростували, доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення суду не надали, оскаржувана постанова їх не містить.

За змістом положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч. 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

У ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи надані суду сторонами докази, положення ч. 2 ст. 77 КАС України, якими обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладено саме на відповідача, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. відповідачем у суді не доведена.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувана позивачем постанова серії ЕАТ № 7607184 від 26.08.2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позов задоволений повністю, а тому судовий збір сплачений позивачем слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7607184 від 26.08.2023 року, винесену інспектором Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом Афанасенковим Ігорем Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 286 КАС України може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (, адреса: м. Одеса, вул. Єврейська 12).

Суддя Н.Д.Анісімова