Справа № 358/482/24
Суддя: Романенко К. С.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 358/482/24 Провадження № 2-а/358/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

за участю секретаря Шпак К.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22 березня 2024 року звернувся до Богуславського районного суду Київської області із позовною заявою до Інспектора СРПП відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП у Київській області Підлужнього Олексія Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Київській області, в якій просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 116816 винесену 08 березня 2024 року інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Підлужнім Олексієм Миколайовичем відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

- справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

- стягнути із Головного управління Національної поліції у Київській області (м. Київ. вул. Володимирська, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 гривень 60 копійок.

В обґрунтування позову вказує, що 08 березня 2024 року інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Підлужнім О.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА№ 116816. Із постанови вбачається, що 08.03.2024 року о 14-10 годин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Франка Івана у м. Богуславі не маючи право керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та його було притягнуто до відповідальності передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Однак, відповідачем не виконано обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Право керування транспортним засобам позивачем підтверджується посвідченням водія серії НОМЕР_3 , виданого Миронівським ВРЕР при УДАІ ГУ МВС у Київській області від 25.12.2012 року.

У мотивувальній частині постанови про адміністративне правопорушення серії ББА №116816 від 08 березня 2024 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень, в тому числі відсутні письмові пояснення водія транспортного засобу, показання свідків про обставини вчинення правопорушення та відеофіксація вчинення правопорушення.

З винесеною постановою не згоден, оскільки вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

22 березня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Романенко К.С. (а.с. 11).

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 25 березня 2024 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 12, 13).

Позивач в судове засідання не з`явився. 01 травня 2024 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог.

Окрім цього просив суд замінити неналежних відповідачів у справі: Інспектора СРПП відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП у Київській області Підлужнього Олексія Миколайовича та Головне управління Національної поліції в Київській області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції (а.с. 30).

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 01 травня 2024 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 Замінено у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП у Київській області Підлужнього Олексія Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, неналежних відповідачів - Інспектора СРПП відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП у Київській області Підлужнього Олексія Миколайовича та Головне управління Національної поліції в Київській області, на належного відповідача - Департамент патрульної поліції (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) (а.с. 32, 33).

Відповідач - Департамент патрульної поліції свого представника в судове засідання не направив. Відзиву чи пояснень до суду не надіслав.

З огляду на подання позивачем достатніх матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши письмові докази: копію постанови, винесеної 08.03.2024 інспектором СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Підлужнім О.М. про накладення на позивача адміністративного стягнення, додані матеріали, судом встановлено, що винесеною 08 березня 2024 року інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Підлужнім О.М. постановою про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 116816 на позивача ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. У постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 08.03.2024 о 14.10 год в м. Богуславі по вул. І.Франка, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи права керування даним транспортним засобом.

Зміст правопорушення викладено в постанові суперечливо, тобто і у відповідності до вимог ч.1 ст. 126 КУпАП і у відповідності до вимог ч.2 ст. 126 КУпАП.

Суд бере до уваги, що до оскаржуваної постанови поліцейським не додано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто не надано доказів того, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, чи отримане ним посвідчення водія не містить відповідної категорії, що дає право керувати відповідним транспортним засобом.

Натомість ОСОБА_1 надав суду копію посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого Миронівським ВРЕР при УДАІ ГУ МВС у Київській області від 25.12.2012 року, видане на його ім`я (а.с. 10).

Якщо особа керувала транспортним засобом без посвідчення водія, яке вона має, але не мала при собі або не пред`явила поліцейському, то дії такої особи підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, дії ОСОБА_1 які описані в протоколі за ч.1 ст. 126 КУпАП, було неправильно кваліфіковано по ч.2 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення стягнення.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що відповідач не доказав правомірності свого рішення, а тому відповідно до вимог п.1 ст.247, ст. 293 КУпАП, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Суд враховує, що відповідно до ст.77 КАС України відповідач не доказав правомірність свого рішення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 132, 134, 139, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 126, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 116816, складену 08 березня 2024 року інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Підлужнім Олексієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень і закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (; адреса: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3) суму сплаченого судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя К. С. Романенко