Справа № 595/715/24
Суддя: Тхорик І. І.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/715/24
Провадження № 2-а/595/35/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ковалівський Б.В., 18 квітня 2024 року звернувся в суд з адміністративним позовом до ГУНП в Тернопільській області, в якому просить, з урахуванням уточнень, скасувати постанову серії ЕНА №1859596, винесену 08.04.2024, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ч.5 ст.121 КУпАП, а провадження у справі закрити. Вказані вимоги мотивує тим, що в постанові зазначено, що 08 квітня 2024 року в с. Бариш по вул. Дубовий Гай він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 ПДР України. Однак, вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він транспортним засобом не керував та жодних правил дорожнього руху не порушував.

Ухвалою судді Бучацького районного суду від 10 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху, надано позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, а саме долучення до матеріалів справи належної копії постанови серії ЕНА №1859596.

29 квітня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Ковалівського Б.В. на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків разом із копією постанови серії ЕНА №1859596 від 08.04.2024.

Ухвалою суду від 02 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

09 травня 2024 року від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та вважає такі безпідставними. Зазначає, що 08 квітня 2024 року позивач, керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra», р.н. НОМЕР_1 , в с. Бариш по вул. Дубовий гай, обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. Поліцейським було виявлено дане порушення ПДР та винесено на позивача постанову серії ЕНА №1859596 від 08.04.2024. Вважає, що дана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Зупинивши т/з, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та відповідно до вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП. Зауважує, що відповідно до п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Звертає увагу, що під час подання заяви позивачем не було надано жодних доказів того, що в нього наявні фізіологічні особливості, які унеможливлюють користування ременем безпеки. Також позивачем не надано будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факт, викладений в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП. Отже, поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. За наведених обставин, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ковалівський Б.В. в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник позивача направив на адресу суду через систему «Електронний суд» заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його та позивача відсутності.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у відсутності їх представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1859596 від 08 квітня 2024 року, прийнятої поліцейським СРПП ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Гуцул С.С., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, за те, що він 08 квітня 2024 року о 20:32:51 год. в с. Бариш по вул. Дубовий гай керував т/з, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

За відомостями постанови до неї додається відео з нагрудної камери поліцейського.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

З перегляду відеозапису, наданого відповідачем суду, вбачається, що він здійснений за допомогою нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, за змістом ч.5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідачем надано суду відеозаписи з місця вчинення правопорушення, де на відеофайлі 0000000_4_0008, який переглянуто в судовому засіданні, а саме на 20:54:30 год., зафіксовано процес спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , де такі повідомили останньому, що причиною зупинки його транспортного засобу є те, що він, відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» не скористався ременем безпеки. Поліцейський, звертаючись до водія, дослівно сказав: «Самі знаєте, їхали без ременя безпеки», на що ОСОБА_1 відповів: «так-так». Після чого поліцейський роз`яснив, що на нього накладено стягнення в розмірі 510 грн, яке він може сплатити у будь-якому відділенні банку України. Натомість, водій запропонував сплатити штраф на місці за допомогою банківської карточки, проте поліцейський повідомив, що оплатити на місці не представляється можливим. Окрім того, на відеозаписах також зафіксовано, що при розмові з працівником поліції ОСОБА_1 розмірковував, чи взагалі має він обов`язок користуватися ременем безпеки у населеному пункті.

Суд вважає безпідставними доводи представника позивача, адвоката Ковалівського Б.В. щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки з досліджених у судовому засіданні вищенаведених відеозаписів ОСОБА_1 не заперечував факту керування та вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, а саме керування т/з, будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розглядаючи дану справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001, .

Суддя: І. І. Тхорик