Справа № 120/3968/24
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 травня 2024 р. Справа № 120/3968/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУДПС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки № 23798/02-32-24-05/ НОМЕР_1 від 06.12.2023 року ГУДПС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 року № , відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 90591 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач зазначає, що податковий орган прийшов до хибного висновку в частині визначеного порушення норм п. 188.1, ст. 188, п. 201.1 ст. 201 ПК України щодо заниження бази оподаткування операцій з постачання товарів за рахунок реалізації товарів за ціною нижчою придбання таких товарів, що в свою чергу призвело до заниження податкового зобов`язання.

Оскільки відповідно до зазначених норм, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості, при цьому база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін. Також просить врахувати, що сферою діяльності ФОП ОСОБА_1 є переробка шкур великої рогатої худоби, а вході діяльності утворюється супутня продукція виробництва, як то обрізь шкіри, яка є результатом виробництва (продукція, що фактично самостійно виготовлена позивачем). У зв`язку із чим базою оподаткування операцій з постачання обрізі шкіри ВРХ є договірна вартість продукції, що не може бути нижче звичайних цін. У зв`язку із чим, при визначенні бази оподаткування з реалізації товарів обрізь шкіри ВРХ позивачем у повній мірі дотримано положення ст. 188 ПК України.

Окремо наголошує, на тому, що перевіркою не встановлено та не доведено, що у періоді, який перевірявся, позивач придбавав товар обрізь шкіри ВРХ та в подальшому здійснював її реалізацію. А відтак, відповідачем безпідставно застосовано для визначення бази оподаткування ПДВ при реалізації товару обрізь шкіри ВРХ, вартість придбання необробленої (цілої) шкіри ВРХ.

Ухвалою від 03.04.2024 року відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.04.2024 року до суду подано відзив на позовну заяву, за змістом якого слідує, що податковий орган під час документальної позапланової перевірки встановив, що шкіри , які перероблялися та з яких утворилася обрізь шкіри придбано за ціною 4.05 грн за 1 кг. (без урахування податку на додану вартість).

Таким чином на порушення п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 2201 ПК України занижено базу оподаткування операцій з постачання товарів за рахунок реалізації товарів за ціною нижчою придбання таких товарів, що призвело до заниження податкового зобов`язання на суму 135166 грн.

Також зазначає, що перевіркою встановлено, що позивачем включено до податкового кредиту за червень 2022 року суму ПДВ 5750 грн. згідно податкової накладної від 09.06.2022 року. Так у результаті заниження податкових зобов`язань на загальну суму 135166 грн., та завищення податкового кредиту на 5750 грн., встановлено заниження ПДВ на суму 50325 грн., в т.ч. за травень 2022 року на 33515 грн., за червень 2022 року на 16810 грн., та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 90591 грн.

На підставі зазначеного, відповідач просить відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

22.04.2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив, з доводами стосовно того, що відзив не містить заперечень, щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позовної заяви. А відтак, відповідач не виконав обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення, що оскаржується.

Окремо наголошує, що у відзиві на адміністративний позов відповідач фактично визнає обставину переробки товару позивачем. У зв`язку з чим, виходячи, що обрізь шкіри ВРХ є результатом виробництва, тобто продукцією, що самостійно виготовлена, відтак базою оподаткування операцій з постачання обрізі шкіри ВРХ є договірна вартість продукції, що не може бути нижчою звичайних цін.

Дослідивши наявні у справі докази та аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність із переробки шкур великої рогатої худоби.

Передумовами спору в цій справі стали результати виконаної посадовими особами відповідача податкової перевірки позивача по декларуванню від`ємного значення ПДВ до відшкодування за вересень 2023 року.

Так, на підставі направлення від 24.11.2023 року № 5194, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області та наказу від 14.11.2023 року № 3177к, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі п.п. 191. 1.6 п. 19'.1 ст. 19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.л. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість вх. № від 18.10.2023 року (далі - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого за період з 01.07.2020 року по 30.09.2023 рік.

Результати цієї перевірки оформлені актом від 06.12.2023 року № 23798/02-32-24-05/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за період з 01.07.2020 року по 3.09.2023 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за вересень 2023 року (далі - Акт перевірки).

Як слідує з акту перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах (з 01.07.2020 року по 31.08.2023 рік), встановлено порушення платником податків:

- п. 188.1 ст. 188, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 90591 грн.

Перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкового кредиту та врахування при розрахунку рядка 19 Декларації (рядок 17 (колонка Б) Декларації) показника встановлено їх завищення на загальну суму 90951 грн., що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації.

1) Перевіркою відображеного показника у рядку 16 Декларації «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» за вересень 2023 року у загальній сумі 337402 грн.

Зазначено, що на формування даного показника мало суттєвий вплив: - показник, зазначений у рядку 16.1Б Декларації у сумі 337402 грн. - від`ємне значення попереднього звітного періоду з 01.07.2020 по 31.08.2023 рік, (ряд.21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу ПК наступного звітного (податкового) періоду).

Проведеною перевіркою відображеного показника за вересень 2023 року у загальній сумі - 337402 грн. на підставі таких документів: декларації з ПДВ з додатками, даних ЄРПН, первинних документів по банку, прибуткових та видаткових накладних на товарно-матеріальні цінності, актів виконаних робіт та інших необхідних документів, встановлено завищення задекларованих ФОП ОСОБА_1 показників у рядку 16Б Декларацій з ПДВ «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» на 90591 грн.

При проведені аналізу та перевірки правильності визначення податкових зобов`язань за період з 01.07.2020 року по 31.08.2023 рік на підставі таких документів: декларації з ПДВ з додатками, актів виконаних робіт, виписок банку, ТТН, даних ЄРПН, розшифровок податкових зобов`язань в розрізі контрагентів, видаткових накладних, наданих послуг, інших необхідних документів, встановлено заниження податкових зобов`язань на загальну суму 135166 грн.

При цьому визначено, що ФОП ОСОБА_1 у попередніх періодах реалізовано товари «Обрізь шкіри ВРХ» всього 185155 кг., на загальну суму 88874,40 грн., в т.ч. сума ПДВ 14812,40 грн.

Отже, перевіркою встановлено, що шкіри, які перероблялися та з яких утворилася обрізь шкіри придбано за ціною 4,05 грн. за 1 кг. (без урахування податку на додану вартість). Таким чином, в порушення п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України занижено базу оподаткування операцій з постачання товарів за рахунок реалізації товарів за ціною нижчою придбання таких товарів, що призвело до заниження податкового зобов`язання на суму 135166 грн. в т.ч. по періодах липень 2020 року - 8797 грн., серпень 2020 року - 10476 грн., жовтень 2020 року - 10950 грн., листопад 2020 року - 8505 грн., грудень 2020 року - 5877 грн., березень 2021 року - 10731 грн., квітень 2021 року - 8906 грн., травень 2021 року - 13761 грн., липень 2021 року - 21937 грн., вересень 2021 року - 10950 грн., жовтень 2021 року - 8249 грн., листопад 2021 року - 16027 грн., що в свою чергу вплинуло на формування від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та заниження, суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та нереєстрації податкових накладних на суму 135163,15 грн,

При проведені аналізу та перевірки правильності визначення податкового кредиту за період з 01.07.2020 року по 31.08.2023 рік на підставі таких документів: декларації з ПДВ з додатками, актів виконаних робіт, виписок банку, ТТН, даних ЄРПН, видаткових накладних, наданих послуг, інших необхідних документів, встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 5750 грн., а саме: відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового Кодексу України, суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні /

Розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складання податкових накладних.

Перевіркою встановлено, що платником податків ФОП ОСОБА_1 включено до податкового кредиту за червень 2022 року суму ПДВ 5750 грн., згідно податкової накладної, яка зареєстрована з порушенням терміну реєстрації, а саме: ПН від ОСОБА_2 від 09.06.2022 року., граничний термін реєстрації 30.06.2022 року, фактично зареєстровано 07.07.2022 року

В результаті вищевикладеного, за рахунок заниження податкових зобов`язань на загальну суму 135166 грн., та завищення податкового кредиту на 5750 грн. встановлено заниження ПДВ на суму 50325 грн., в т.ч. за травень 2022 року на 33515 грн., за червень 2022 р. на 16810 грн. та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 90591 грн.

У висновку Акту перевірки зазначено порушення позивачем вимог: - п. 1881.1 ст .188 , п. 198.6 ст. 198, п. 201 ст. 201 ПК України, оскільки завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 90591 грн.

На підставі Акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 року № .

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Для оцінки спірних обставин суд урахував вимоги ст. 19 Конституції України про обов`язок органів державної влади та їх службових і посадових осіб діяти в межах, порядку і спосіб, визначених законом.

Основний зміст спірних правовідносин регулюється нормами ПК України в редакції на дату декларування звітності з ПДВ та прийняття спірних рішень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, на підставі п.123.1 ст.123 ПК України тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, відповідно до п.123.2 вказаної статті ПК України тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, нарахування штрафної санкції є правомірним за умови правомірності нарахування основного зобов`язання.

Вказані повноваження можуть бути реалізовані відповідачем за умови дотримання регламентованої законом процедури проведення податкової перевірки.

Контролюючі органи відповідно до положень ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок врегульований вимогами ст.78 ПК України. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 44.1, 44.2 ст.44 ПК України ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У цьому контексті суд урахував, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності згідно з ч.1 ст.3 Закону України 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - ЗУ №996-XIV) є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій згідно з ч.1 ст.9 ЗУ №996-XIV є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи відповідно до абзацу першого ч.2 ст.9 ЗУ №996-XIV можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст.1 ЗУ №996-XIV).

Згідно з абзацом першим п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Зокрема, Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків затверджений наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745 (далі Порядок №727).

Згідно з п.1 розділу ІІ вказаного Порядку результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Пунктами 3-5 зазначеного розділу Порядку № 727 передбачено, що акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У ньому викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів. Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Про обов`язок деталізувати зміст виявлених порушень та необхідність відповідності такого опису вказаним висновкам про вчинене в акті перевірки акцентує увагу в численних рішеннях і Верховний Суд (наприклад: постанова від 26.06.2023 у справі №815/6819/14).

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.

Щодо загальних вимог про адміністрування ПДВ суд урахував наступне.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

- товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

- газу, який постачається для потреб населення;

- електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом 1 пункту 198.6. статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У свою чергу податковий кредит звітного (податкового) періоду, у відповідності до пункту 198.3 статті 198 ПК України, складається із сум податків, нарахованих платником податку протягом такого звітного періоду, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та придбанням послуг, основних засобів, ввезенням товарів або необоротних активів на митну територію України.

Отже, податковий кредит позивача за податковий період 01.07.2020 року по 30.09.2023 року повинен складатися із сум податків, нарахованих ним протягом цього звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг, які пов`язані з господарською діяльністю платника податків.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 ПК України).

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996-ХIV.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У свою чергу, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 цього ж Закону).

Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так судом встановлено та не заперечується податковим органом, що позивач здійснює господарську діяльність із переробки шкур ВРХ. Здійснюючи закупівлю шкур ВРХ, які в подальшому переробляються ним у шкіряні напівфабрикати, у т.ч. хромовий напівфабрикат wet-blue.

При цьому, з метою виробництва шкіряного напівфабрикату, шкури обробляються, чистяться та обрізаються, в результаті чого утворюються шкіри, які можуть бути, як самостійною продукцією, так і можуть підлягати подальшій обробці в певну продукцію, як-то, хромовий напівфабрикат wet-blue, а також утворюється сама обрізь шкіри (що за своює природою є жир, залишки м`яса та не потрібні шматки шкури).

Отже, саме в процесі переробки шкур ВРХ, створюється обрізь шкіри, а тому така є супутньою продукцією виробництва.

Із зазначеного слідує, що обрізь шкіри ВРХ - це результат виробництва, а також можна кваліфікувати дану продукцію, як самостійно виготовлену. А відтак в даному випадку, слід враховувати норми абз. 2 п. 188.1. ст. 188 КП України, де зазначено, що базою оподаткування операцій з постачання обрізі шкіри ВРХ є відповідна договірна вартість продукції, що в свою чергу, не може бути нижчою звичайних цін.

Враховуючи зазначене, при визначенні бази оподаткування з реалізації товарів обрізь шкіри ВРХ, позивачем було дотримано положення ст. 188 ПК України.

Окрему суд наголошує, що перевіркою 24.11.2023 року не встановлено, що у періоді, який перевірявся позивачем було придбано товар обрізь шкіри ВРХ, та в подальшому така була реалізована.

Оскільки необроблена шкура є сировиною для подальшої обробки і виготовлення високоякісних шкіряних виробів, тоді як обрізь шкіри зазвичай використовується для виробництва менш цінних продуктів або, як промислова сировина.

Таким чином, головна різниця між необробленою шкірою ВРХ та обрізю шкіри полягає у ступені обробки, складі і кінцевому призначенні цих матеріалів.

У зв`язку із зазначеним, податковий орган прийшов до хибного висновку відносно того, що ФОП ОСОБА_1 занижено базу оподаткування операцій з постачання товарів за рахунок реалізації товарів за ціною нижчою придбання таких товарів, що призвело до заниження податкового зобов`язання на суму 135166 грн.

Окремо надаючи оцінку стосовно того, що відповідачем встановлено завищення податкового кредиту на суму 5750 грн., оскільки позивачем включено до податкового кредиту за червень 2022 року суму ПДВ5750, згідно податкової накладної, яка зареєстрована з порушенням терміну реєстрації від ОСОБА_2 , 09.06.2022 року, граничний термін реєстрації 30.06.2022 року, фактично зареєстрована 07.07.2022 року, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, повноваженнями контролюючих органів є перевірка усіх показників і даних податкової звітності платника податків, тобто у разі, наприклад, не включення платником податків до податкового кредиту суми податку згідно якоїсь податкової накладної, податковий орган уповноважений дійти до висновку про заниження податкового кредиту на суму не включеної податкової накладної.

Відповідно до п. п. 198.1., 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій 3: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; - дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими оплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підсумовуючи зазначене слід врахувати те, що податкова накладна від ОСОБА_2 , зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, відтак позивач має повне право на включення суми податку в розмірі 5750 грн., що визначена у такій податковій накладній до податкового кредиту.

А відтак, висновки податкового органу щодо заниження податкових зобов`язань на загальну суму 135166 грн. та завищення податкового кредиту на 5750 грн. є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

Отже, доводи відповідача в досліджуваній частині не знайшли свого підтвердження.

Тому суд дійшов висновку, що у заявлених спірних правовідносинах відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2023 року протиправно у зв`язку з чим таке підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 27.12.2023 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області, сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Рішення суду сформовано: 29.05.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна