Справа № 200/2111/24
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Справа№200/2111/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

10 квітня 2024 року з використанням підсистеми «Електронний суд» позивач, ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати дії відповідача неправомірними в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.10.2020 по 30.06.2023 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.10.2020 по 30.06.2023 на підприємстві ВП "Шахта "Котляревська" ДП "Селидіввугілля" та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаного стажу позивача, згідно з вимогами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 жовтня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 листопада 2023 року він звернувся до відповідача із заявою про надання розрахунку пенсії та надання роз`яснення щодо періодів роботи, взятих у розрахунок пенсії, та проведення перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З листа від 23 листопада 2023 року позивач дізнався, що період роботи з 01.10.2020 по 30.06.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» не може бути врахований для розрахунку страхового стажу та заробітної плати для призначення пенсії, оскільки відсутні данні про сплату страхових внесків. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними тому, що він не може нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з таких підстав. Згідно з інформацією, яка міститься в «Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) ОСОБА_1 », що були сформовані станом на 17.07.2023, за період роботи з 01.10.2020 по 30.06.2023 страхові внески не сплачувалися. Страхові внески по підприємству ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» сплачені в повному обсязі по 31.03.2020. Отже, єдиний внесок роботодавцем за вказаний період роботи за позивача не сплачений. На підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено, що на день звернення позивача за перерахунком пенсії заборгованість по страховим внескам підприємством погашено не було. Враховуючи викладене відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

15 квітня 2024 року позовна заява була залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29 квітня 2024 року у відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 .

15 липня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24 липня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення №74 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за списком №1). Страховий стаж (повний) 40 років 7 місяців 6 днів; додаткові роки за списком №1 12 років, в тому числі робота за списком №1 13 років 1 місяць 4 дні. Вік заявника на дату звернення 15.07.2023 49 років 11 місяців 16 днів. Працюючий.

27 жовтня 2023 року позивач звернувся із заявою через веб-портал Пенсійного фонду України про надання розрахунку пенсії та надання роз`яснення щодо періодів роботи взятих для розрахунку страхового стажу та заробітної плати для призначення пенсії.

08 листопада 2023 року відповідач листом №22116-21305/С-40/8-050023 повідомив, що в серпні та вересня 2023 року була проведена низка перерахунків пенсії у зв`язку з сплатою страхових внесків, останній перерахунок був здійснено 01.10.2023. Страховий стаж враховано по 14.07.2023 та склав 39 років 10 місяців 06 днів, в тому числі за Списком №1 - 12 років 02 місяці 05 днів. Розмір пенсії з 01.10.2023 склав 10560,58 гривень.

10 листопада 2023 року позивач звернувся із заявою через веб-портал Пенсійного фонду України про надання розрахунку пенсії та надання роз`яснення щодо періодів роботи, взятих для розрахунку страхового стажу та заробітної плати для призначення пенсії, та проведення перерахунку відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та включити до розрахунку страхового стажу та заробітної плати для призначення пенсії періоди роботи на Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01.10.2020 по 30.06.2023.

13 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (м. Селидове) було прийнято рішення про перерахунок пенсії позивача (допризначення сплата внесків). Страховий стаж (повний) 39 років 11 місяців 6 днів; додаткові роки за списком №1 - 11 років, в тому числі робота за списком №1 12 років 2 місяці 5 днів.

21 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (м. Селидове) було прийнято рішення про перерахунок пенсії позивача, у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.12.2023. Страховий стаж (повний) 38 років 11 місяців 6 днів; додаткові роки за списком №1 10 років, в тому числі робота за списком №1 11 років 8 місяців 28 днів.

23 листопада 2023 року відповідач листом №23251-22450/С-02/8-0500/23 повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки у Відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» відсутні данні про сплату страхових внесків у період з 01.08.2020 по 30.06.2023 згідно з формою ОК-5 «Індивідуальних відомостей про застрахованих осіб».

За інформацією, яка міститься в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5», датою формування виписки 17.07.2023, спеціальний стаж ОСОБА_1 у роботодавця Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» за період з жовтня 2020 року по червень 2023 року облікований за кодом ЗПЗ013А1. За період з квітня 2020 року по червень 2023 року відсутні відомості про сплату страхових внесків.

За інформацією, яка міститься в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5», датою формування виписки 05.05.2024, спеціальний стаж ОСОБА_1 у роботодавця Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» за період з жовтня 2020 року по червень 2023 року облікований за кодом ЗПЗ013А1. За період з грудня 2020 року по червень 2023 року відсутні відомості про сплату страхових внесків.

В трудовій книжці серія НОМЕР_2 , яка видана ім`я ОСОБА_1 24 травня 1990 року, міститься такі записи:

ДВАТ Шахта «Росія» Дочірнього підприємства «ДХК «Селидіввугілля»

№19 - 15.06.2001 - прийнятий на роботу гірничого 3 розряду з повним робочим днем під землею, наказ №420к від 18.06.01;

№27 - Відокремлений підрозділ «Шахта «Росія» Державного підприємства «Селидввугілля» перейменовано на відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 18.07.2017 року згідно з наказом ДП «Селидіввугілля» №105 від 23.05.2017 року.

Розрахунком заробітку для обчислення пенсії, загальний страховий стаж в одинарному розмірі встановлено: 28 років 11 місяців 6 днів, 347 місяців; загальний страховий стаж після 01.07.2000: 19 років 2 місяці 3 дні, 230 місяців; дата вводу заробітку 15.07.2023; середні заробіток за 3 попередні роки: 12236,71 гривень за 2020-2022 роки; останній місяць врахованої зарплати 31.07.2020.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV), який набув чинності 01 січня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Отже, під час обчислення страхового стажу позивача за періоди роботи після 01 січня 2004 року відповідач мав керуватися Законом №1058-ІV та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6 «Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за №1000/9599 та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152:

код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону №1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме: 1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; 2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині 2 статті 24 Закону №1058-IV даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За приписами статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не у повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

Судом встановлено що, за період з жовтня 2020 року по червень 2023 року в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування містяться дані про облік спеціального стажу позивача за кодом ЗПЗ013А1. Останній перерахунок був здійснено 01 жовтня 2023 року та не сплата страхових внесків роботодавцем позивача обліковується в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5».

Отже, несплата роботодавцем позивача страхових внесків не може позбавляти останнього права на зарахування цього періоду роботи до страхового стажу, оскільки фактично позбавляє позивача права власності на пенсію в належному розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Отже, заробітна плата для обчислення пенсії враховується за увесь час, починаючи з 01.07.2000, та, за бажанням пенсіонера, за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд.

Як передбачено частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку №22-1).

Отже, до компетенції органу Пенсійного фонду України входить перевірка належного оформлення поданих документів та за наявності розбіжностей у таких, пенсійний орган уповноважений вчинити дії щодо здійснення перевірки таких документів.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а його сумніви щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачці пенсії.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2020 по справі №291/99/17, яка враховується судом в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

За наслідками судового розгляду встановлено, що при призначенні пенсії позивачу відповідачем не був врахований період роботи з 01.10.2020 по 30.06.2023 у зв`язку з несплатою роботодавцем позивача страхових внесків, а також не була врахована заробітна плата за цей період для обчислення пенсії.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена без врахування страхового стажу з 01.10.2020 по 30.06.2023 та не була врахована заробітна плата за цей період для обчислення пенсії.

Тому, суд, з метою повного захисту порушених прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування до страхового (пільгового) стажу позивача періоду роботи з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року та неврахування заробітної плати за цей період при призначенні пенсії, та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з дати її призначення, зарахувавши до страхового (пільгового) стажу період роботи з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року та заробітну плату за цей період, з урахуванням раніше виплачених сум.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Позивач сплатив судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

За приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивач подав адміністративний позов немайнового характеру в електронній формі, а тому мав сплатити 968,96 гривень (3028,00*0,4)*0,8.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 968,96 гривень.

Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

Керуючись статтями 2, 3-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, , e-mail: , тел. 94) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не врахування до страхового (пільгового) стажу періоду роботи з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року на підземних роботах за списком №1 на підприємстві Відокремлений підрозділ "Шахта "Котляревська" Державного підприємства "Селидіввугілля" та заробітної плати за цей період при призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з дати її призначення, зарахувавши до страхового (пільгового) стажу період роботи з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року на підприємстві Відокремлений підрозділ "Шахта "Котляревська" Державного підприємства "Селидіввугілля" та заробітну плату за цей період, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Повний текст рішення складено 29 травня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко