Справа № 200/1815/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року Справа№200/1815/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) , в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування і невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 08.05.2023, яке має бути нараховане та виплачене на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2023 по справі № 200/5381/23; - зобов`язати нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 08.05.2023, яке має бути нараховане та виплачене на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2023 по справі № 200/5381/23, за період з 29.01.2020 по день фактичної виплати.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на протиправну бездіяльності відповідача щодо нарахування і виплати йому компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати сум грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 08.05.2023.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що оскільки спеціальним законодавством України не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні військовослужбовця, то застосуванню до такого роду спірних правовідносин підлягають норми трудового законодавства. Посилається на те, що передбаченого частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України. При цьому, стаття 117 Кодексу законів про працю України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 1 квітня 2024 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 14.02.1998.

Позивач має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , виданого 19.10.2018.

Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.05.2023 № 130 з 08.05.2023 виключено зі списків, а з 09.05.2023 з котлового забезпечення у зв`язку з вибуттям до нового місця служби.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі № 200/5381/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано противоправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 08.05.2023 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період 29.01.2020 по 08.05.2023, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023), на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням виплачених сум.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі № 200/5381/23 залишено без змін.

Позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою від 13.03.2024, в якій просив, зокрема, нарахувати йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 29.01.2020 по 08.05.2023 і виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 29.01.2020 по 08.05.2023.

Листом відповідача від 19.03.2024 № 09/02/290 позивачу повідомлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не було допущено ніяких порушень стосовно обчислення йому посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 01 січня календарного року за період проходження військової служби з 29.01.2020 по 08.05.2023. Зазначено, що нарахування і виплата йому грошового забезпечення, за період з 29.01.2020 по 08.05.2023 провадилась відповідно до чинного законодавства і підстав нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня календарного року не має.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Приписами ст. 1 і ст. 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) установлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно зі ст. 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159).

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення (Постанова Верховного Суду від 4 травня 2022 року у справі № 200/14472/19-а).

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 - 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені (Постанова Верховного Суду від 6 жовтня 2020 року у справі № 910/24323/16).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі № 200/5381/23 визнано противоправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 08.05.2023 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Тому внаслідок протиправного не нарахування і не виплати грошового забезпечення в належному розмірі більше ніж на один календарний місяць позивач набув право на спірну компенсацію.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас суд звертає увагу на те, що спірні в межах цієї справи правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати компенсації на підставі Закону № 2050-III, а не щодо застосування приписів ст. 116 і ст. 117 Кодексу законів про працю України щодо відповідальності за затримку розрахунку при звільненні.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 08.05.2023 (яке має бути нараховане та виплачене на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2023 по справі № 200/5381/23).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 08.05.2023 (яке має бути нараховане та виплачене на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2023 по справі № 200/5381/23), за період з 29.01.2020 по день фактичної виплати.

Повне рішення суду складено 28 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков