Справа № 753/4658/24
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4658/24
провадження № 2-а/753/107/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Ломакіної Л.О.,

розглянувши в приміщенні суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.02.2024 року, керуючи автомобілем у м. Києві, був зупинений працівникм поліції для перевірки документів на право керування транспортним засобом, у зв`язку з тим, що останнім внаслідок перевірки автомобіля за його реєстраційним номером не був виявлений поліс обов`язкового страхування. Вважає, що зупинка автомобіля була здійснена без наявності жодних на те законних підстав, оскільки жодних порушень правих дорожнього руху ним вчинено не було, про що було повідомлено інспектору та пред`явлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Інших підстав, крім перевірки страхового полісу, йому повідомлено не було. Інспектором було складено постанову про адміністративне правопорушення, що оскаржується та зачитані його права. В графі 5 оскаржуваної постанови зазначено, що позивач керував транспортним засобом не маючи чинного поліса обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1. ПДР. При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, - "Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб", яке передбачає накладення штрафу в розмірі 425 грн. Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки зупинка автомобіля здійснена без наявності жодних законних підстав зупинки згідно зі статтею 35 Закону "Про національну поліцію", а отже всі подальші дії та рішення інспекторів також протиправні, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідно до вимог п.п.21.2. ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами національної поліції при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо - транспортних пригод. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1521026 від 25.02.2024 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

26.03.2024 року представник відповідача Департаменту патрульної поліції у м. Києві - Коляда Вадим Геннадійович подав заяву про залишення позову без руху, посилаючись на те, що позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, позов сформований виключно на припущеннях. Вважає, що позовна заява не відповідає вимогам частині 5 статті 160 КАС України, у зв`язку з чим просив залишити її без розгляду (а.с. 19-21).

Правом подання відзиву на позовну заяву представник відповідача Департаменту патрульної поліції не скористався.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.

Як встановлено судом з оскаржуваної постанови, інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Ковальським Іваном Федоровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1521026 від 25.02.2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що 25.02.2024 о 13 год. 53 хв. на трасі № 05 Київ - Одеса 69 км водій керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільної відповідальності, чим порушив п.2.4., 2.1. ПДР. Прийняте по справі рішення : накладення штрафу 425,00 гривень (а.с. 11).

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про Національну поліцію", Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) та ст. 286 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) визначає Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року N 1961-IV (далі Закон N 1961-IV), пунктом 21.3 статті 21 якого на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.2 статті 21 Закону N 1961-IV передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Пунктом 21.3 статті 21 Закону N 1961-IV передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Приведеними нормами права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс та пред`явити такий страховий поліс посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

При цьому, пункт 21.3 статті 21 Закону N 1961-IV не вказує на те, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу уповноваженої особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Послідовний аналіз норм Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов`язки водіїв транспортних засобів, дає підстави для висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону N 1961-IV підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах.

Крім цього, статтею 53 Закону N 1961-IV, як закону, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. А відтак, положеннями даної статті передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення декількох дій, які самостійно утворюють склад правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),

- або керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. п. 2, 3 ст. 23 Закону N 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно підвідомчості відносяться ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів. а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, на місці зупинки працівники поліції повідомили водієві ОСОБА_1 , що на транспортний засіб, якім він керував, відсутній страховий поліс. ОСОБА_1 страховий поліс працівникам поліції не пред`явив, як і не надав документів, підтверджуючих, що він відноситься до категорії осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, згідно з пунктом 13.1 статті 13 ЗаконУ України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже, склад правопорушення, зазначений у постанові, що оскаржується (водій керував транспортним засобом без чинного страхового полісу) відповідає диспозиції частини першої статті 126 КУпАП та не спростований позивачем.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Ст. 217 КУпАП визначає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені КУпАП, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, працівники поліції 25.02.2024 року у відповідності до з п. п. 2, 3 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" виявили адміністративне правопорушення, згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" здійснили зупинку транспортного засобу, та на підставі ст. 251 КУпАП, за відсутності страхового поліса, встановили склад адміністративного правопорушення та у відповідності до норм чинного законодавства винесли постанову серії ЕНА 6287480 від 25.02.2024 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7,9,126,222, 251,252,258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 73-76, 77, 241, 242, 243-247, 250, 255, 295, 297 КАС України,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Осіпенко Л.М.