Справа № 646/7442/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 травня 2024 р. Справа № 646/7442/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Фадєєва Олександра Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2023 та додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 у справі № 646/7442/23
за позовом ОСОБА_1
до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції
про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі також відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №7972477 від 19.10.2023;
- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7972477 від 19.10.2023.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 536 грн 80 коп.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Не погодившись із рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційні скарги.

Постановами Другого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2023 у справі № 646/7442/23 залишено без змін; додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 у справі № 646/7442/23 скасовано, прийнято постанову, якою заяву представника позивача адвоката Фадєєва Олександра Павловича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з Управління патрульної поліції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн, в іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

07.05.2024 до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Фадєєва Олександра Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2023 та додаткового рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 у справі № 646/7442/23.

Відповідач правом на висловлення свого ставлення до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі не скористався.

14.05.2024 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви, дійшла висновку, що її вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Приписами ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача подав до суду апеляційної інстанції відповідне клопотання.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Колегія суддів також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

У свою чергу розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Такої правової позиції дотримується Верховий Суд, про що останнім вказується, зокрема, в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч. 2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З огляду на викладене до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 23.10.2018 у справі № 826/9047/16, ст. 134 КАС України, не передбачено імперативної вказівки щодо форми документа про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Натомість, усталена судова практика свідчить, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належними доказами можуть бути саме договір про надання правової допомоги та акти приймання-передачі до договору.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору № 16/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 27.10.2023 (далі Договір); копію додаткової угоди № 1 від 16.04.2024 до договору № 16/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 27.10.2023; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002224 від 26.09.2018; копію ордеру серії АХ №1155032 від 27.10.2023; акт № 2 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) від 03.05.2024; рахунок на оплату № 10 від 03.05.2024 на суму 2500,00 грн з призначенням платежу «Оплата за договором про надання професійної правничої (правової допомоги) (Послуг) № 16/23 від 27.10.2023, акт № 2 від 03.05.2024»; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 12 від 03.05.2024, якою від ОСОБА_1 прийнято 2500,00 грн.

Згідно з п. 1 додаткової угоди № 1 від 16.04.2024 до договору № 16/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 27.10.2023 у зв`язку з поданням Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції апеляційних скарг на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2023 та додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 справі №646/7442/23, сторони дійшли згоди, що відповідно до п. 4.5. договору, винагорода (гонорар) Адвоката за надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) у Другому апеляційному адміністративному суді складає 2500 грн 00 коп.

З Акта № 2 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) від 03.05.2024 вбачається, що адвокатом надано послуги з правничої допомоги згідно з переліком, наведеним в акті, на надання послуг витрачено 3,5 год (210 хв), загальна вартість наданих послуг складає 2500,00 грн.

Отже, вказаними документами підтверджено, що адвокат Фадєєв О. П. надав позивачу послуги з професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 646/7442/23 у Другому апеляційному адміністративному суді, такі документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Колегія суддів, дослідивши подані заявником докази, вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвокатів є дещо завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом, наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка та представництво інтересів позивача у судовому засіданні не потребувала настільки значного часу для надання адвокатами послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до гонорарів адвокатів, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, послуги адвоката у суді першої інстанції оцінені адвокатом в 5 000,00 грн та зменшені судом апеляційної інстанції до 1 500,00 грн.

З приводу наведеної обставини, колегія суддів зауважує, що в будь-якому випадку надання правової допомоги щодо вирішення навіть певної (усієї) сукупності питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. У свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, визначений судом як першої, так і апеляційної інстанції за аналогічні послуги в суді першої інстанції, колегія суддів уважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги у суді апеляційної інстанції завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Крім того, участь одного адвоката при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19.

З огляду на зазначене колегія судів уважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу позивача у суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, у сумі 750,00 грн (1500,00 грн/2).

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 листопада 2021 року у справі № 420/1109/20.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача.

Керуючись ст. 139, 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача адвоката Фадєєва Олександра Павловича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 750 (сімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.