Справа № 120/3076/24
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 травня 2024 р. Справа № 120/3076/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( далі- ОСОБА_1 , позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (далі- ГУПФУ у Вінницькій області, відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо підготування та направлення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області стосовно повернення коштів у розмірі сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло відповідно до квитанції №67687120 від 15.11.2023 р за договором купівлі- продажу квартири, посвідченим Вінницьким міським нотаріальним округом ОСОБА_2 та зареєстрованим в реєстрі під №2606 від 15.11.2023 р.;

- зобов`язання сформувати та подати подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області повернення коштів у розмірі сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло відповідно до квитанції №67687120 від 15.11.2023 р за договором купівлі- продажу квартири, посвідченим Вінницьким міським нотаріальним округом ОСОБА_2 та зареєстрованим в реєстрі під №2606 від 15.11.2023 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 2023 році придбав квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ціною 2 369 000 грн., сплативши при цьому збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 23690грн.

Як вказує позивач, згідно Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", особа яка придбаває житло вперше не є платником даного збору. Вважаючи себе такою особою, звернувся із заявою до управління пенсійного фонду про повернення сплаченого збору, за наслідком розгляду якої отримав відмову, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Ухвалою від 18.03.2024 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні без виклику сторін.

26.03.2024 р., 27.03.2024 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в позові та зіслався на прийняту Кабінету Міністрів України Постанову №866 від 23.09.2020 Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та вказав, що заявник не надав всіх документів та інформації, яка зазначена в Порядку, тому відсутні підстави для формування подання про повернення коштів, як помилково сплачених.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.11.2023 року між Концерном "Поділля" та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 вартістю 2 369 000 грн.

При купівлі квартири ОСОБА_1 сплачено 23 690 грн., тобто 1% від вартості квартири, в рахунок збору на обов`язкове пенсійне страхування, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 67687120 від 15.11.2023 р.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про формування подання для повернення збору. До заяви долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2023 р. та витяг з Державного реєстру речових прав від 15.11.2023 р.

За наслідком розгляду даної заяви позивач отримав лист за вих. №0200-0603-8/5746 від 16.01.2024 р., яким повідомлено про відсутність підстав для формування подання, оскільки згідно постанови КМ України №866 від 23.09.2020 Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій заявник повинен був надати документи та інформацію, які зазначені в пункту 15.2 Порядку, нотаріусу та не сплачував би збір.

Не погоджуючись з позицією суб`єкта владних повноважень та вважаючи, що має право на повернення сплаченого збору, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначається Законом України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 400/97-ВР).

Пунктом 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР визначено виключний перелік осіб - платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно якого, серед інших, платниками збору є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України"Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", регламентується Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою КМУ від 3 листопада 1998 р. № 1740 (далі Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15.3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Пунктом 18 Порядку №1740 визначено, що облік сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій ведеться відповідно до законодавства. Повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

При цьому, суд вказує, що 23.09.2020 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 866 Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (далі - Постанова №866). Відповідно до якої, серед іншого, доповнив Порядок №1740, а саме:

- пункт 15-2 підпунктами в і г, відповідно до яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов..

- пункт 15-3 абзацом такого змісту: Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, починаючи з 26.09.2020 в рамках Порядку №1740 держава створила дієвий механізм, за умови дотримання котрого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Для цього фізична особа подає нотаріусу: - заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); - відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, - дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року). За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши територіальному органу ПФУ визначені підпунктом в пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У цьому випадку саме фізична особа повинна довести, що помилилася, коли зайво сплачувала збір, а не перекладати тягар доказування своєї помилки на державу, котра створила цілком доступний та дієвий механізм доказування цієї обставини.

Вертаючись до оцінки фактичних обставин цієї справи суд керується такими міркуваннями: - подана позивачем заява від 05.01.2024 не містить передбачених підпунктом в пункту 15-2 Порядку № 1740 обов`язкових тверджень :

- заяви про те, що ОСОБА_1 до 15.11.2023 р. (дата посвідчення договору купівлі продажу квартири) не набув права власності на житло в спосіб приватизації, успадковування, приймання в дар, придбання як частки в спільному майні подружжя;

- до заяви від 05.01.2024 не додано дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, що повинні підтверджуватися довідками з місць проживання (після 1992 року).

Отже, поданий ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області пакет документів був недостатнім (некомплектним) для прийняття позитивного рішення, тому відповідач цілком обґрунтовано відмовив заявнику у формування подання про повернення коштів з бюджету.

За змістом статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, відповідач діяв в межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відповіді та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст судового рішення сформовано: 28.05.2024 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна