Справа № 200/1978/24
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Справа№200/1978/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.04.2024 до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач 2) з вимогами:

- визнати незаконними та скасувати рішення № 43 від 19.02.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії за віком пільгових умовах та рішення № 43 від 13.03.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1995 по 10.06.1999 у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії, до страхового та пільгового стажу за Списком№1 період проходження військової служби з 01.07.1997 по 17.10.1998, до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди знаходження в відпустках без збереження заробітної плати в зв`язку з простоєм з 11.08.2014 по 13.09.2014, з 15.09.2014 по 17.09.2014, з 19.09.2014 по 21.09.2014, з 23.09.2014 по 25.09.2014, з 27.09.2014 по 29.09.2014, з 01.10.2014 по 23.10.2014, з 01.11.2014 по 10.11.2014, з 18.11.2014 по 18.12.2014, з 22.12.2014 по 30.12.2014, 06.01.2015, з 08.01.2015 по 09.01.2015, з 11.01.2015 по 12.01.2015, з 14.01.2015 по 16.01.2015, з 22.01.2015 по 24.01.2015, з 26.01.2015 по 28.01.2015, з 30.01.2015 по 31.01.2015, з 23.02.2015 по 28.02.2015, 18.03.2015, з 21.03.2015 по 22.03.2015, з 26.03.2015 по 27.03.2015, 18.04.2015, з 20.04.2015 по 30.04.2015, з 02.09.2015 по 03.09.2015, 17.09.2023, 16.10.2023, 26.03.2016, 12.06.2016, 15.06.2016, 21.06.2016, 23.06.2016, 31.10.2016 , 02.11.2016, 08.05.2022 до страхового та пільгового стажу за Списком№1 постанова №202 період роботи з 16.06.2023 по 29.02.24 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля у якості горно робочого очисного забою підземного.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач неодноразово звертався із заявами про призначення пенсії, проте кожного разу, не дивлячись на подання додаткових документів, а саме: наказів про простій підприємства та збільшення стажу роботи, у зв`язку із продовженням роботи, у призначенні пенсії відмовлено. Позивач вказав, що спірні рішення не місять обґрунтування щодо не зарахування деяких періодів роботи, тобто відсутності у позивача необхідного пільгового стажу, проте з розрахунку стажу вбачається не зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби, періодів простою підприємства та періоду роботи з 16.06.2023 по 29.02.24 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля у якості гірничим робітником очисного вибою підземним та до страхового стажу навчання у технікумі.

Відповідач 1 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3791/23 щодо зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2022 по 15.06.2023, та до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 періоди роботи з 27.11.1996 по 24.04.1997, з 23.06.1999 по 21.09.1999, з 04.08.2014 по 07.08.2014 та з 01.07.2022 по 15.06.2023, пільговий стаж склав 24 роки 01 місяць 17 днів (у тому числі 9 років 08 місяців 07 днів як працівника провідних професій (20); 13 років 01. місяць 17 днів роботи підземні за постановою 202 (25); 06 днів навчання за фахом та 01 рік 03 місяці 17 днів проходження військової служби). Оскільки з урахуванням кратності пільговий стаж позивача не складає 25 років, отже відсутні підстави для призначення пенсії.

Також відповідач вказав про відсутність підстав для врахування до пільгового стажу періоду перебування у безоплатних відпустках, періодів прогулів, страйків та неявки на роботу, оскільки виключається безпосередня зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах. Інформація, що відпустки без збереження заробітної плати пов`язані з виробничою необхідністю відсутня. Вважає рішення про відмову у призначенні пенсії правомірним.

Відповідач 2 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов у якому вказав, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії встановлено, що пільговий стаж роботи становить: по Списку №1 23 роки 05 місяців 11 днів; роботи підземні, провідні професії (20) 09 років 10 місяців 01 день. Отже, стаж роботи підземні професії за постановою № 202 (25) становить 23 роки 05 місяців 11 днів, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини З статті 114 Закону України Про загальні обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач вказав про не зарахування до загального страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 01.07.1997 по 17.10.1998, оскільки в військовому квитку наявне виправлення дати народження не завірене належним чином.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2024 відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.08.2023 у справі №200/3791/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволені частково.

Вирішено визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 23.06.2023 № 43 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2023 про призначення пенсії за віком па пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003, із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком № 1 та Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202, періодів роботи з 27.11.1996 року по 24.04.1997 року, з 23.06.1999 року по 21.09.1999 року в ДВАТ шахта Новодзержинська, з 04.08.2014 року по 07.08.2014 року та до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.07.2022 року по 15.06.2023 року на ВП шахті Центральна ДП Торецьквугілля, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

25.01.2024 позивач вдруге звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області для розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.02.2024 №43 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Згідно з вказаним рішенням: вік заявника - 45 років 9 місяців, страховий стаж 24 роки 01 місяць 12 днів, у кратному обсязі 46 років 01 місяць 12 днів. Пільговий стаж становить 24 роки 01 місяць 17 днів, з них: роботи підземні, провідні професії (20) 09 років 08 місяців 07 днів; роботи підземні за постановою 202 (25) 13 років 01 місяць 17 днів; навчання за фахом 06 днів, військова служба 01 рік 03 місяці 17днів.

При цьому, 19.02.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №43 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії №№43 від 01.02.2024. Згідно з вказаним рішенням: вік заявника - 45 років 9 місяців, страховий стаж 24 роки 05 місяців 18 днів, у кратному обсязі 46 років 05 місяць 18 днів. Пільговий стаж становить 24 роки 01 місяць 17 днів, з них: роботи підземні, провідні професії (20) 09 років 08 місяців 07 днів; роботи підземні за постановою 202 (25) 13 років 01 місяць 17 днів; навчання за фахом 06 днів, військова служба 01 рік 03 місяці 17днів. У рішенні вказано про зарахування до страхового та пільгового стажу всіх періодів роботи.

Саме рішення від 19.02.2024 є одним зі спірних у справі.

Також, 05.03.2024 ОСОБА_1 звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області визначено для розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 13.03.2024 №43 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

При цьому, згідно з вказаним рішенням, пільговий стаж роботи становить: - по Списку №1 23 роки 05 місяців 11 днів; - роботи підземні, провідні професії (20) 09 років 10 місяців 01 день; - робота підземні, професії за постановою № 202 (25) 23 роки 05 місяців 11 днів, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно частин З статті 114 Закону України Про загальні обов`язкове державне пенсійне страхування.

Також вказано, що до загального страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 01.07.1997 по 17.10.1998, оскільки у військовому квитку наявне виправлення дати народження не завірене належним чином. Загальний страховий стаж з урахуванням додаткових років (за Список №1) становить 46 років 02 місяці 01 день.

Вважаючи протиправними рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Також, згідно з ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 4 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 8 Порядку №637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Відповідно до пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як убачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, звертаючись до суду, позивач зазначає про протиправне не зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1995 по 10.06.1999 у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії, до страхового та пільгового стажу за Списком№1 період проходження військової служби з 01.07.1997 по 17.10.1998, до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди знаходження в відпустках без збереження заробітної плати в зв`язку з простоєм з 11.08.2014 по 13.09.2014, з 15.09.2014 по 17.09.2014, з 19.09.2014 по 21.09.2014, з 23.09.2014 по 25.09.2014, з 27.09.2014 по 29.09.2014, з 01.10.2014 по 23.10.2014, з 01.11.2014 по 10.11.2014, з 18.11.2014 по 18.12.2014, з 22.12.2014 по 30.12.2014, 06.01.2015, з 08.01.2015 по 09.01.2015, з 11.01.2015 по 12.01.2015, з 14.01.2015 по 16.01.2015, з 22.01.2015 по 24.01.2015, з 26.01.2015 по 28.01.2015, з 30.01.2015 по 31.01.2015, з 23.02.2015 по 28.02.2015, 18.03.2015, з 21.03.2015 по 22.03.2015, з 26.03.2015 по 27.03.2015, 18.04.2015, з 20.04.2015 по 30.04.2015, з 02.09.2015 по 03.09.2015, 17.09.2023, 16.10.2023, 26.03.2016, 12.06.2016, 15.06.2016, 21.06.2016, 23.06.2016, 31.10.2016 , 02.11.2016, 08.05.2022 та до страхового та пільгового стажу за Списком№1 постанова №202 період роботи з 16.06.2023 по 29.02.24 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля у якості горно робочого очисного забою підземного.

Стосовно періоду навчання.

Згідно з копією диплому серії ІА НОМЕР_2 від 10.06.1999 та додатку до нього, позивач в 1995 році вступив до Дружківського технікуму Донбаської державної машинобудівельної академії і в 1999 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю обслуговування верстатів з програмним управлінням і роботою технічних комплексів. Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 10.06.1999 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію техніка-електрика.

Суд зазначає, що копії вказаних вище документів не містять відомостей про денну форму навчання та точний період навчання позивача.

Згідно з розрахунком стажу до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 43 від 19.02.2024 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 43 від 13.03.2024 період навчання у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії не зарахований до загального страхового стажу.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно з пунктом д) абзаца 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 8 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Як встановлено судом, копія диплому та додаток до нього не містять відомостей про денну форму навчання та період навчання позивача. Докази подання разом із заявами про призначення пенсії так і до адміністративного позову довідки про період і форму навчання у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії матеріали справи не містять.

Отже, без подання довідки з навчального закладу про період і форму навчання позивача підстави для зарахування періоду з 01.09.1995 по 10.06.1999 у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії відсутні.

Таким чином, у задоволені позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1995 по 10.06.1999 у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії суд відмовляє.

Стосовно позовних вимог щодо зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком№1 період проходження військової служби з 01.07.1997 по 17.10.1998.

Так, згідно з копією військового серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 01.10.1997 по 17.10.1998 проходив військову службу, про що також містяться запис у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 .

Згідно з розрахунком стажу форма ПС-право, відповідачем -1 зарахована військова строкова служба з 01.10.1997 по 17.10.1998 до страхового стажу (1 рік 03 місяці 17 днів).

Разом з тим, згідно з розрахунком стажу до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області період проходження військової служби не зарахований до страхового стажу.

При цьому, відповідач- 2 вказав про не зарахування цього періоду у зв`язку із виправленням дати народження у військовому квитку.

З цього приводу суд зазначає, що дослідивши копію військового квитка позивача, будь-яких виправлень не встановлено. Більш чітке наведення місяця народження позивача не може вважатися виправленням. До того ж, період проходження військової служби підтверджується також записами трудової книжки, а також був зарахований територіальними органами Пенсійного фонду при розгляді попередніх заяв позивача про призначення пенсії.

Отже, позовні вимоги в частині зарахування військової служби до страхового стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно зарахування періоду проходження військової служби до пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, період строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю в професійно-технічному закладі.

Суд зазначає, що матеріали справи, зокрема записи трудової книжки, не місять доказів того, що на момент призову на строкову військову службу або після демобілізації позивач працював за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Так, згідно із записами трудової книжки, позивач у період з 03.12.1996 по 24.04.1997 проходив практику учнем електрослюсаря дільниці ЕМО (вказаний період зарахований до пільгового стажу), через деякий час, а саме з 01.07.1997 по 17.10.1998 проходив військову службу, з 17.02.1999 по 30.06.1999 працював електрослюсарем на поверхні, тобто за посадою, що не віднесена до пільгових.

Отже, оскільки на момент призову на строкову військову службу або після демобілізації позивач не працював за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах підстави для зарахування періоду проходження строкової військової служби з 01.07.1997 по 17.10.1998 до пільгового стажу позивача відсутні.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог у цій частині суд відмовляє.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди знаходження у відпустках без збереження заробітної плати та період простою.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.08.2023 у справі №200/3791/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволені частково. При цьому у вказаному рішенні, суд встановив, що згідно довідки від 05.06.2023 року № 6/126 ВП Шахта Центральна ДП Торецьквугілля, в періоди з 11.08.2014 року по 13.09.2014 року, з 15.09.2014 року по 17.09.2014 року, з 19.09.2014 року по 21.09.2014 року, з 23.09.2014 року по 25.09.2014 року, з 27.09.2014 року по 29.09.2014 року, з 18.11.2014 року по 18.12.2014 року, з 22.12.2014 року по 30.12.2014 року, 06.01.2015 року, з 08.01.2015 року по 09.01.2015 року, з 11.01.2015 року по 12.01.2015 року, з 14.01.2015 року по 16.01.2015 року, з 22.01.2015 року по 24.01.2015 року, з 26.01.2015 року по 28.01.2015 року, з 30.01.2015 року по 31.01.2015 року, з 23.02.2015 року по 28.02.2015 року, 18.03.2015 року, з 21.03.2015 року по 22.03.2015 року, з 26.03.2015 року по 27.03.2015 року, 18.04.2015 року, з 20.04.2015 року по 30.04.2015 року, з 02.09.2015 року по 03.09.2015 року, 17.09.2023 року, 16.10.2023 року, 26.03.2016 року, 12.06.2016 року, 15.06.2016 року, 21.06.2016 року, 23.06.2016 року, 31.10.2016 року, 02.11.2016 року, 08.05.2022 року позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати; в жовтні 2014 року позивач перебував у простої 23 дні, що збігається з незарахованим періодом з 01.10.2014 року по 23.10.2014 року, та в листопаді 10 днів, що збігається з незарахованим періодом з 01.11.2014 року по 10.11.2014 року.

У вказаному вище рішенні, суд дійшов висновку про передчасне та неповне з`ясування обставин пенсійним органом, щодо не зарахування періодів відпустки без збереження заробітної плати та простоїв, оскільки відповідач не скористався повноваженнями, наданими йому положеннями ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV щодо витребування відповідних документів від підприємств-роботодавців позивача.

Разом з тим, як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.12.2023 на виконання рішення суду пільговий стаж позивача обчислено за виключенням періодів простою та перебування у відпустках без збереження заробітної плати, оскільки у довідках №45 від 07.06.2023, №6/126 від 05.06.2023 не зазначено, що простої та відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю.

Звертаючись із заявою про призначення пенсії від 05.03.2024 позивачем було додано, зокрема довідку №6/126 від 05.06.2023 про підтвердження трудового стажу, копію акта №1 від 01.10.2014 про початок часткового, вимушеного простою ОП «Шахта ім. І.Е. Дзержинського», копію наказу від 01.10.2014 №540/0 про затвердження акта простою ОП «Шахта ім. І.Е. Дзержинського».

Так, згідно з довідкою №6/126 від 05.06.2023 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» в гірничому виробництві з повним робочим днем під землею, при цьому був у простоях у 10.2014 23 р/дні (23 графік), 11.2014 -10 р/дн. (20 графік) виплачувалася заробітна плата з розрахунку 2/3 тарифної ставки гірника очисного забою підземного. Також міститься інформація про відпустки без збереження заробітної плати за власним бажанням: з 11.08.2014 по 31.08.2014, з 01.09.2014 - 13.09.2014, з 15.09.2014 по 17.09.2014, з 19.09.2014 по 21.09.2014, з 23.09.2014 по 25.09.2014, з 27.09.2014 по 29.09.2014, з 18.11.2014 по 18.12.2014, з 22.12.2014 по 30.12.2014, 06.01.2015, з 08.01.2015 по 09.01.2015, з 11.01.2015 по 12.01.2015, з 14.01.2015 по 16.01.2015, з 18.01.2015 по 20.01.2015, з 22.01.2015 по 24.01.2015, з 26.01.2015 по 28.01.2015, з 30.01.2015 по 31.01.2015, з 23.02.2015 по 28.02.2015, 18.03.2015, з 21.03.2015 по 22.03.2015, з 26.03.2015 по 27.03.2015, 18.04.2015, з 20.04.2015 по 30.04.2015, з 02.09.2015 по 03.09.2015, 17.09.2015, 16.10.2015, 26.03.2016, 12.06.2016, 15.06.2016, 21.06.2016, 23.06.2016, 31.10.2016, 02.11.2016, 08.05.2022.

Стосовно правомірності дій ГУ ПФУ в Полтавській області, які полягали у не зарахуванні до пільгового стажу днів безоплатної відпустки суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 26 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР Про відпустки (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08.02.2016 № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Це відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а.

Отже, позивач має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, днів відпустки без збереження заробітної плати за умови що 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.

Суд звертає увагу, що саме в довідці №6/126 від 05.06.2023 вказано про те, що позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати за власним бажанням.

Отже, правові підстави для зарахування до пільгового стажу періодів відпустки без збереження заробітної плати за власним бажанням: з 11.08.2014 по 31.08.2014, з 01.09.2014 - 13.09.2014, з 15.09.2014 по 17.09.2014, з 19.09.2014 по 21.09.2014, з 23.09.2014 по 25.09.2014, з 27.09.2014 по 29.09.2014, з 18.11.2014 по 18.12.2014, з 22.12.2014 по 30.12.2014, 06.01.2015, з 08.01.2015 по 09.01.2015, з 11.01.2015 по 12.01.2015, з 14.01.2015 по 16.01.2015, з 18.01.2015 по 20.01.2015, з 22.01.2015 по 24.01.2015, з 26.01.2015 по 28.01.2015, з 30.01.2015 по 31.01.2015, з 23.02.2015 по 28.02.2015, 18.03.2015, з 21.03.2015 по 22.03.2015, з 26.03.2015 по 27.03.2015, 18.04.2015, з 20.04.2015 по 30.04.2015, з 02.09.2015 по 03.09.2015, 17.09.2015, 16.10.2015, 26.03.2016, 12.06.2016, 15.06.2016, 21.06.2016, 23.06.2016, 31.10.2016, 02.11.2016, 08.05.2022 відсутні.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу періодів 17.09.2023, 16.10.2023, суд зазначає, що згідно з розрахунком стажу вказані дні включені у зарахований період роботи позивача з 16.06.2023 по 29.02.2024 до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в.

Отже, вказаний період (17.09.2023, 16.10.2023) зазначений позивачем як незарахований безпідставно або помилково.

Стосовно періоду роботи з 01.10.2014 по 23.10.2014, з 01.11.2014 по 10.11.2014, суд зазначає, що згідно з наданими доказами, позивач перебував у простоях у 10.2014 23 р/дні (23 графік), 11.2014 -10 р/дн. (20 графік) та йому виплачувалася заробітна плата з розрахунку 2/3 тарифної ставки гірника очисного забою підземного.

Позивачем, як до відповідача так і до суду, надано копії акта №1 від 01.10.2014 про початок часткового, вимушеного простою ОП «Шахта ім. І.Е. Дзержинського», копію наказу від 01.10.2014 №540/0 про затвердження акта простою ОП «Шахта ім. І.Е. Дзержинського» з 01.10.2014.

Суд зазначає, що в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Отже, ураховуючи подані документи, суд зазначає, що час вимушеного простою ОП «Шахта ім. І.Е. Дзержинського» з 01.10.2014 по 23.10.2014, з 01.11.2014 по 10.11.2014 повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача не більше одного місяця, а саме з 01.10.2014 по 23.10.2014 та з 01.11.2014 по 08.11.2014, що протиправно не здійснено відповідачем. Підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду простою з 09.11.2014 по 10.11.2014 відсутні, оскільки вказаний період перебільшує допустимий місяць в календарному 2014 році.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 зарахувати до пільгового стажу позивача за провідними професіями період з 01.10.2014 по 23.10.2014 та з 01.11.2014 по 08.11.2014.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком№1 постанова №202 період роботи з 16.06.2023 по 29.02.24 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля у якості гірничого робітника очисного вибою підземного.

Так, дослідивши розрахунок стажу до рішення відповідача-1 від 19.02.2024, суд зазначає, що вказаний період не зарахований до страхового та пільгового стажу.

При цьому, згідно з записами трудової книжки НОМЕР_4 , позивач з 04.08.2014 року позивач по теперішній час працює гірником очисного вибою у ВП Шахта Центральна ДП Торецьквугілля з повним робочим днем на підземній роботі (запис № 24). Згідно з розрахунком стажу, попередній спірному періоду роботи, а саме з 01.07.2022 по 15.06.2023 зарахований до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в.

Підстави щодо не зарахування періодів роботи спірне рішення від 19.02.2024 не містить.

Отже, ураховуючи, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 25.01.2024, відповідач 1 протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 16.06.2023 по 24.01.2024.

Разом з тим, дослідивши розрахунок стажу до рішення відповідача-2 від 13.03.2024, суд зазначає, що вказаний період зарахований до страхового та пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 16.06.2023 по 29.02.24 заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що наведений у рішеннях Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 43 від 19.02.2024 та від 13.03.2024 відповідно, розрахунок пільгового стажу позивача є помилковим, у зв`язку з чим рішення прийняті без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів, наданих позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії, отже, спірні рішення є протиправним та таким, що підлягають скасуванню.

Таким чином, розглянувши адміністративний позов в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 05.03.2024 із зарахуванням до страхового стажу період проходження військової служби з 01.10.1997 по 17.10.1998 та до пільгового стажу за провідними професіями період простою з 01.10.2014 по 23.10.2014 та з 01.11.2014 по 08.11.2014.

У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє із наведених вище підстав.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією від 29.03.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Оскільки спірні рішення визнані протиправними та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача-2, як p органу якого зобов`язано вчинити певні дії, судові витрати зі сплати судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Отже, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 43 від 19.02.2024, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 43 від 13.03.2024 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Гоголя, б. 34, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про призначення пенсії від 05.03.2024, зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 01.10.1997 по 17.10.1998 та до пільгового стажу за Списоком №1 період простою з 01.10.2014 по 23.10.2014 та з 01.11.2014 по 08.11.2014.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Гоголя, б. 34, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв