Справа № 440/14527/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 р. Справа № 440/14527/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2024, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 12.02.24 по справі № 440/14527/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просила визнати протиправним та скасувати наказ начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 84 від 29.08.2023 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору дізнання відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 , а саме: оголошення догани.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану, оскільки у висновку службового розслідування та доданих до нього матеріалах відсутні будь-які документи, що підтверджують факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем. Позивач зауважувала, що членами дисциплінарної комісії не встановлено вини позивача, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди, обставин, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього. Наголошувала, що підставою для проведення службового розслідування послугувала скарга на слідчу районного відділку поліції ОСОБА_1 , яка 15.07.2023 об 11:00 приїхала до будинку заявника, де перебувала дружина заявника, і не повідомила причину приїзду, була вдягнена не по формі, а в червоному платті, нагрубила дружині заявника. Разом з тим, члени дисциплінарної комісії у висновку не дослідили та не врахували тих обставин, що скарга від. Гр. ОСОБА_2 надійшла на гарячу лінію керівництва Національної поліції України 15.07.2023, тобто в суботу, у вихідний день, в позаробочий час позивача, позивач не перебувала на чергуванні в час надходження звернення та не виконувала службових обов`язків, позивач особисто не знає, хто така ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_1 , яка була одягнена у червону сукню, а отже, не провели належної перевірки фактів та не встановили обставин, що можуть свідчити про вчинення дисциплінарного проступку позивачем щодо порушення правил носіння однострою.

Поміж іншого, позивач вказувала, що із наказом про призначення та проведення службового розслідування позивача належним чином ознайомлено лише 09.09.2023, після проведення службового розслідування та ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, чим порушено Порядок № 893 та права поліцейського на захист.

Таким чином, позивач наполягала на тому, що підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності відсутні, оскільки службова дисципліна нею не порушувалася, а службове розслідування проведено з порушенням вимог законодавства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою для проведення службового розслідування стало звернення громадянина ОСОБА_2 від 15.07.2023 про неправомірні дії окремих працівників поліції. Заявник вказує, що 15.07.2023 за місцем його мешкання прибула слідча ОСОБА_1 , де перебувала лише дружнина ОСОБА_3 . Дана слідча не повідомила дружині причині приїзду, була вдягнена не по формі, а в червоному платті, нагрубила дружині заявнка та повідомила, щоб закрила двері з іншої сторони. На той час, заявник знаходвся поза межами села, у відрядженні та дуже обурений такою поведінкою. Просить провести службову перевірку.

У Наказі про призначення та проведення службового розслідуваня № 301 від 31.07.2023 як підставу проведення службового розслідування зазначення: «15.07.2023 на гарячу лінію Національної поліції України надійшло звернення щодо порушень Правил носіння форменого одягу та Правил етичної поведінки поліцейських окремими працівниками відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області». Ініціали позивача у даному наказі не вказані, а також те що саме вона порушила правила носіння однострою.

Письмові пояснення були витребувані з позивача до моменту ознайомлення з наказом про проведення службового розслідування. Фактично вона не знала за яке саме порушення службової дисципліни її притягують до відповідальності.

Дане порушення судом першої інстанції не було взято до уваги та проігноровано, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Апелянт не заперечує той факт, що позивач дійсно перебувала у с. Терешки і проводила в цей день слідчі дії, однак не мала жодних контактів з громадянкою ОСОБА_3 . Необхідність виходу на роботу позивача була мотивована тим що виникла необхідність опитати потерпілого та можливих свідків по даній справі, які були на місці у вихідний день.

Так, відділом поліції №2 Полтавського РУП ГУНП Полтавської області відкрито кримінальне провадження №0000130 від 27.03.2023 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.

Позивач вважає дії ОСОБА_4 втручанням у процесуальну діяльність дізнавача з метою завадити проведенню досудового розслідування та розкриття злочину з особистих мотивів, оскільки йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Також апелянт вказує, що заявник, який звернувся на гарячу лінію не був безпосереднім свідком подій, тому його показання неможливо брати до уваги. ОСОБА_3 самостійно не подавала скаргу на дії працівників поліції, а чомусь попросила зробити це чоловіка, який був у цей день поза межами населеного пункту і не міг бути очевидцем подій.

Під час проведення службового розслідування, заявника ОСОБА_2 допитано не було, а взято до уваги показання виключно його дружини ОСОБА_3 . Таким чином комісією не було здійснено належну перевірку доводів скаржників та мотивів їх звернення.

Суд першої інстанції не дослідив такі дії комісії, яка проводила службове розслідування та критично не оцінив доводи відповідача.

Крім того у висновку службового розслідування не зазначено жодних негативних наслідків можливого носіння цивільного одягу позивачем під час проведення слідчих дій, які свідчили б про порушенням ним Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію».

Комісією, яка проводила службове розслідування було наведено достатньо підстав, які пом`якшували вину позивача, однак при складанні висновку їх не було взято до уваги що є порушенням ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту.

Суд першої інстанції не врахував те, що з наказом про призначення проведення службового розслідування, висновком та наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача було ознайомлено 09.09.2023, що є порушенням Порядку №393. ОСОБА_1 не вчиняла жодних неправомірних дій відносно громадянки ОСОБА_3 , про що написала у письмових поясненнях, які надала добровільно на підтвердження своєї позиції.

З урахуванням викладеного, позивач категорично не погоджується з прийнятими висновками суду першої інстанції, оскільки стороною відповідача не надано жодних доказів грубого спілкування позивача з громадянами. У висновку службового розслідування не наведено, що саме та з якого приводу сказала позивач скаржнику ОСОБА_3 , не з`ясовано підстав такого конфлікту.

Відповідач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що 15.07.2023 з гарячої лінії Національної поліції України надійшло звернення громадянина ОСОБА_4 , мешканця с. Терешки Полтавського району, про неправомірні дії окремих працівників відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Заявником вказано, що 15.07.2023 за місцем його мешкання прибула слідча ОСОБА_1 , де перебувала лише його дружина ОСОБА_5 . Слідча не повідомила дружині причину приїзду, була вдягнена не по формі, а в червоному платті, нагрубила дружині заявника та повідомила, щоб закрила двері з іншої сторони. На той час заявник знаходився поза межами села у відрядженні та дуже обурений такою поведінкою. Просив провести службову перевірку.

З метою своєчасного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, наказом Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області від 31.07.2023 № 301 призначено проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.

В ході службового розслідування опитано начальника сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП підполковника поліції ОСОБА_6 , яка пояснила, що 01.08.2023 засобами електронного зв`язку з гарячої лінії Національної поліції України на співробітника відділу поліції № 2 ОСОБА_1 надійшла скарга.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_6 повідомила, що у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження № 0000130 від 27.03.2023 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, 15.07.2023 ОСОБА_1 дійсно проводила слідчі дії в с. Терешки Полтавського району. На проведення слідчих дій остання виїхала у цивільному одязі. На зауваження щодо форменого одягу не відреагувала. Про виниклий конфлікт між нею і ОСОБА_3 ОСОБА_1 опитувану не повідомила. Суть скарги ОСОБА_1 стала відома з моменту надходження матеріалів до відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що під час надання пояснень ОСОБА_1 намагалась дати завідомо неправдиві відомості щодо особи, котра 15.07.2023 виїжджала для виконання службових завдань у с. Терешки Полтавського району, оскільки заявник сплутав її посаду та по-батькові. Однак, вказане відбулось у зв`язку з тим, що позивач не представилась належним чином, і зі слів заявника, останні пам`ятали дані приблизно, оскільки ОСОБА_1 приїжджала до села вже не вперше.

Більше того, безпосередній керівник позивача ОСОБА_6 у своїх поясненнях підтвердила факт виїзду ОСОБА_1 15.07.2023 за адресою заявника скарги.

Таким чином, на думку відповідача, пояснення, надані ОСОБА_1 в межах службового розслідування є нещирими та такими, що вводять в оману членів дисциплінарної комісії.

Вказане свідчить про те, що своїми діями позивач не сприяла у проведенні службового розслідування.

Крім того, під час проведення службового розслідування зафіксовано непоодинокі факти порушення однострою поліцейського при виконанні службових обов`язків (рапорти старшого інспектора з кадрового забезпечення ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 від 15.08.2023 за вих. № 10167/115/104/18/вн-2023 та від 24.08.2023 № 10813/115/104/18/вн-2023). Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 в ході службового розслідування не встановлено.

Таким чином, наказом Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області від 29.08.2023 № 84 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.

З наведеного відповідач вбачає, що при виданні оскаржуваного позивачем наказу ГУНП в Полтавській області діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, не допускаючи при цьому жодних порушень прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на службі в поліції з 07.11.2015, та з 29.03.2023 обіймає посаду заступника начальника сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського районного управління ГУНП в Полтавській області, про свідчить послужний список позивача, копія якого наявна у справі /а.с. 58 - 63/.

15.07.2023 на «гарячу лінію» Національної поліції України надійшла скарга громадянина ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_1 , на слідчу районного відділку поліції за місцем проживання заявника ОСОБА_1 , яка 15.07.2023 о 11:00 приїхала до будинку заявника, де перебувала лише дружина ОСОБА_8 . За змістом скарги, ця слідча не повідомила дружині причину приїзду, була вдягнена не по формі, а в червоному платті, нагрубила дружині заявника та повідомила, щоб та закрила двері з іншої сторони. Заявник обурений такими діями і просить провести службову перевірку /а.с. 70, зворотній бік/.

Начальником відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Віктором Гончаруком складено рапорт на ім`я начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Петра Скачка, в якому повідомлено про надходження 15.07.2023 з гарячої лінії Національної поліції України звернення громадянина ОСОБА_4 стосовно дій заступника начальника сектору дізнання ОСОБА_1 та з метою з`ясування всіх обставин події та можливого порушення службової дисципліни і законності з боку працівника поліції викладено прохання призначити за вказаним фактом службове розслідування /а.с. 70/.

Наказом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 31.07.2023 № 301 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою з`ясування обставин, пов`язаних із надходженням 15.07.2023 на гарячу лінію Національної поліції України звернення щодо порушень Правил носіння форменого одягу та Правил етичної поведінки поліцейських окремими працівниками відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, призначено за вказаним фактом службове розслідування у формі письмового провадження, визначено склад дисциплінарної комісії /а.с. 71/.

В ході службового розслідування відібрані письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.08.2023 /а.с. 74, зворот - 75/, в яких остання з приводу скарги зазначила, що по-перше, особа, яка зазначена у скарзі слідча районного відділку поліції ОСОБА_1 особисто їй не знайома та з такою особою ніколи не спілкувалась, по-друге, особисто їй не знайома ОСОБА_8 , з такою громадянкою вона ніколи не спілкувалась, по-третє, вона не володіє інформацією, чи має у своєму гардеробі слідча районного відділку поліції ОСОБА_1 червону сукню, по-четверте, їй із скарги не зрозуміло, кому саме вона нагрубила, до якого будинку, в якому населеному пункті, якого району та якої області приїхала слідча районного відділку поліції ОСОБА_1 , тому пояснити цього також не може. Зауважила, що особисто вона, заступник начальника СД ВП № 2 ПРУП ГУНП в Полтавській області ніяких неправомірних дій відносно громадян України або громадян інших країн, ніколи не вчиняла.

Також отримано письмові пояснення ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зворот 73/. У поясненнях ОСОБА_3 вказала, що 15.07.2023 о 09:30 прибула громадянка до її двору, не представилась, перебувала у цивiльному одязi, та не вказала мети свого приїзду. На її запитання вiдповiла грубо та некоректно вiдносилася до неї. Також, для своєї службової дiяльностi залучала неповнолiтнiх осiб, хоча вони до тiєї ситуацiї не мають жодного вiдношення. Даний працiвник полiцiї чомусь перебувала у цивiльному платтi червоного кольору, хоча перебувала при виконаннi службових обов`язкiв, як з`ясувалося пiзнiше. Далi щодо ситуацiї, яка вiдбувалася надворi їй нiчого не вiдомо. Про дану ситуацiю повiдомила свого чоловiка, який обурився щодо зневажливого ставлення працiвника полiцiї до неї.

Крім того, в ході проведення службового розслiдування була опитана начальник сектору дiзнання відділу поліції № 2 Полтавськоrо РУП ГУНП в Полтавськiй областi ОСОБА_9 , яка пояснила, що 01.08.2023 до вiддiлу полiцiї надійшло електронне звернення з гарячої лiнiї Нацiональної полiцiї України на спiвробiтника вiддiлу полiцiї № 2 ОСОБА_1 . Вiдповiдно до змiсту скарги було встановлено, що 15.07.2023 року на гарячу лiнiю Нацiональної полiцiї України за № 908051 вiд ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , надiйшла скарга на ОСОБА_1 , яка 15.07.2023 року о 11 :00 год приїхала до будинку заявника, де перебувала його дружина ОСОБА_10 . ОСОБА_1 не повiдомила причину свого приїзду, перебувала в цивiльному одязi, грубила його дружинi. Вiдповiдно цiєї скарги було призначено службове розслiдування.

Також ОСОБА_6 повідомлено, що у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000130 вiд 27.03.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України, 15.07.2023 ОСОБА_1 дiйсно проводила слiдчi дiї в с. Терешки Полтавського району . На проведення слiдчих дiй остання виїхала в цивiльному одязi. На зауваження щодо форменого одягу не вiдреагувала. Про виниклий конфлiкт мiж нею та ОСОБА_11 її не повідомила, а про це стало відомо лише зі скарги ОСОБА_4 /а.с. 73 зворот 74/.

Крім того, протягом службового розслiдування зафiксованi факти порушення однострою полiцейською ОСОБА_1 при виконаннi службових обов`язкiв на робочому мiсцi, про що свідчать долучені до матеріалів службового розслідування рапорти старшого iнспектора з кадрового забезпечення ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавськiй областi капiтана полiцiї К. Лупешко вiд 15.08.2023 та вiд 24.08.2023 /а.с. 76, зворот 77/.

29.08.2023 дисциплінарною комісією складено і начальником Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення Правил носіння однострою поліцейських старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , заступником начальника СД ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області /а.с. 66, зворот - 69/ (далі Висновок службового розслідування), в якому зафіксовано, що за результатами службового розслідування встановлено, що старший лейтенант полiцiї ОСОБА_1 , заступник начальника сектору дiзнання вiддiлу полiцiї № 2 Полтавського районного управлiння полiцiї ГУНП в Полтавськiй областi, виїхавши на мiсце подiї 15.07.2023 до с. Терешки для виконання своїх посадових обов`язкiв з порушенням правил носiння однострою, порушила вимоги п. 12 ч. 3 ст. 1 роздiлу 1 Дисциплiнарного статуту Нацiональної поліції України, затвердженого Законом України вiд 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Нацiональну полiцiю», п. 8 р. 1 Правил носiння однострою, затвердженого наказом МВС України вiд 19.08.2017 № 718; нетактовно та грубо спiлкувалася з громадянами, чим порушила абзац 10 пункту 1 роздiлу 2 Правил етичної поведiнки полiцейських, затвердженого наказом МВС України вiд 09.11.2016 № 1179, а також надала завiдомо неправдивi пояснения, що є перешкоджанням проведення службового розслiдування, чим порушила п. 7 роздiлу 4 Порядку проведення службових розслiдувань у Нацiональнiй полiцiї Украiни, затвердженого наказом МВС України вiд 07.11.2018 № 893.

Обставин, якi пом`якшують чи обтяжують вiдповiдальнiсть старшого лейтенанта полiцiї ОСОБА_1 , передбаченi ч. 4, 6 ст. 19 Дисциплiнарного статуту Нацiональної полiцiї України, затвердженогоЗаконом України вiд 15.03.2018 № 2337-VIII в ходi службовоrо розслідування не встановлено.

Таким чином, за порушення вимог п. 12 ч. 3 ст. 1 роздiлу 1 Дисциплiнарного статуту Нацiональної полiцiї України, затвердженого Законом України вiд 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Нацiональну полiцiю», п. 8 р. 1 Правил носiння однострою, затвердженого наказом МВС України вiд 19.08.2017 № 718; абзацу 10 пункту 1 роздiлу 2 Правил етичної поведiнки полiцейських, затверджених наказом МВС України вiд 09.11.2016 № 1179, п. 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, Дисциплінарна комісія вважала за необхідне оголосити догану заступнику начальника сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Наказом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29.08.2023 № 84 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» /а.с. 77, зворот - 78/ за порушення вимог п. 12 ч. 3 ст. 1 роздiлу 1 Дисциплiнарного статуту Нацiональної полiцiї України, затвердженого Законом України вiд 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Нацiональну полiцiю», п. 8 р. 1 Правил носiння однострою, затвердженого наказом МВС України вiд 19.08.2017 № 718; абзацу 10 пункту 1 роздiлу 2 Правил етичної поведiнки полiцейських, затверджених наказом МВС України вiд 09.11.2016 № 1179, п. 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, заступнику начальника сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

09.09.2023 ОСОБА_1 ознайомилась із вказаним наказом, про що свідчить її підпис на примірнику наказу.

Не погодившись із наказом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29.08.2023 № 84, позивач оскаржила його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29.08.2023 № 84 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ґрунтується на вимогах законодавства та об`єктивно встановлених обставинах, прийнятий у порядку, встановленому законодавством, а тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону № 580-VIII).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закон № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п. 1);

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п. 2).

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону № 580-VIII звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

За приписами положень частин 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Так, за приписами ст.1 ч.ч. 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупереджєного і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що службове розслідування в органах поліції є комплексом заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції та з метою збирання, перевірки і оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що цьому сприяли, а також ступеня вини особи, яка його вчинила, і визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.

Таким чином, мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.

Пунктом 12 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення.

За змістом положень статті 20 Закону № 580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно.

Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

На однострої поліцейського розміщується спеціальний жетон.

Поліцейському заборонено знімати з однострою чи приховувати спеціальний жетон, а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню її за допомогою технічних засобів.

Поліцейський, який виконує службові обов`язки в цивільному одязі, зобов`язаний завжди мати при собі спеціальний жетон, крім випадків, коли його наявність перешкоджає проведенню оперативно-розшукових заходів, негласних слідчих (розшукових) дій, виконанню завдань в умовах режиму секретності, або здійсненню заходів із забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також спеціальних заходів із забезпечення безпеки працівників суду і правоохоронних органів та їх близьких родичів, або під час здійснення повноважень поліції під час дії воєнного стану.

У разі виконання поліцейським службових обов`язків із використанням засобів індивідуального захисту на них розмішується ідентифікаційний номер або спеціальний жетон, крім здійснення повноважень поліції під час дії воєнного стану.

Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 8 розділу І Правил носiння однострою, затверджених наказом МВС України вiд 19.08.2017 № 718, поліцейські зобов`язані: носити однострій відповідно до вимог цих Правил; утримувати однострій у зразковому стані; бережно ставитися до однострою та запобігати його пошкодженню й забрудненню.

Згідно із пунктами 5, 7 розділу І вказаних Правил поліцейські мають право на носіння однострою у службовий та позаслужбовий час у порядку, визначеному цими Правилами.

Під час виконання службових обов`язків (завдань) носіння однострою поліцейськими визначається безпосереднім або прямим керівником.

Наказом МВС України вiд 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведiнки полiцейських, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування (абз. 2 п. 1 розділу І Правил).

Абзацом 10 пункту 1 роздiлу 2 Правил етичної поведiнки полiцейських, встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу.

Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом.

В силу вимог статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою, другою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За приписами пунктів 2, 3 розділу ІV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Пунктом 7 розділу ІV Порядку №893 передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 1 Розділу VI Порядку № 893 визначено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до положень частин 1, 3, 5, 6 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Згідно з частиною 1 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Аналіз викладених норм свідчить, що протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Надаючи правову оцінку спірному наказу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 29.08.2023 № 84, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Дослідивши оскаржуваний наказ, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення нею службової дисципліни, а саме, за порушення вимог п. 12 ч. 3 ст. 1 роздiлу 1 Дисциплiнарного статуту Нацiональної полiцiї України, п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Нацiональну полiцiю», п. 8 р. 1 Правил носiння однострою, затвердженого наказом МВС України вiд 19.08.2017 № 718, абзацу 10 пункту 1 роздiлу 2 Правил етичної поведiнки полiцейських, затверджених наказом МВС України вiд 09.11.2016 № 1179, п. 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Так, в ході службового розслідування встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на гарячу лінію Національної поліції України надійшла скарга громадянина ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_1 , на слідчу районного відділку поліції за місцем проживання заявника ОСОБА_1 , яка 15.07.2023 о 11:00 приїхала до будинку заявника, де перебувала лише дружина ОСОБА_8 . За змістом скарги, ця слідча не повідомила дружині причину приїзду, була вдягнена не по формі, а в червоному платті, нагрубила дружині заявника та повідомила, щоб та закрила двері з іншої сторони /а.с. 70, зворотній бік/.

У висновку службового розслідування зазначено, що при опитуванні заявників встановлено, що оператори гарячої лінії Національної поліції України помилково вказали інші прізвища заявників, тому при дачі пояснень були вказані вірні дані.

Дисциплінарною комісією під час службового розслідування враховано пояснення ОСОБА_3 (дружини заявника), яка підтвердила, що 15.07.2023 о 09:30 до її двору за адресою: АДРЕСА_1 прибула громадянка, яка не представилась, перебувала у цивiльному одязi, та не вказала мети свого приїзду, на її запитання вiдповiла грубо та некоректно вiдносилася до неї, при цьому була при виконаннi службових обов`язкiв, як з`ясувалося пiзнiше /а.с. 72, зворот 73/.

Також в ході проведення службового розслiдування була опитана начальник сектору дiзнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавськiй областi ОСОБА_9 , яка повідомила, що у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000130 вiд 27.03.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України, 15.07.2023 ОСОБА_1 дiйсно проводила слiдчi дiї в с. Терешки Полтавського району . На проведення слiдчих дiй остання виїхала в цивiльному одязi. На зауваження щодо форменого одягу не вiдреагувала. Про виниклий конфлiкт мiж нею та ОСОБА_11 її не повідомила, а про це стало відомо лише зі скарги ОСОБА_4 /а.с. 73 зворот 74/.

За наведених обставин під час службового розслідування знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 15.07.2023 у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000130 вiд 27.03.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України проводила слiдчi дiї в с. Терешки Полтавського району, при цьому виїхала в цивiльному одязi та відповідно перебувала у ньому за місцем проживання дружини скаржника, при спілкуванні з ОСОБА_3 поводилася нетактовно.

З огляду на викладене, Дисциплінарною комісією обґрунтовано не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 від 15.08.2023 /а.с. 74, зворот - 75/, в яких остання лише посилалась на те, що не знайома із особою, яка зазначена у скарзі слідчою районного відділку поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , з якою не спілкувалась, а також на незрозумілість для неї, кому саме вона нагрубила, до якого будинку, в якому населеному пункті, якого району та якої області приїхала слідча районного відділку поліції ОСОБА_1 . Зміст пояснень позивача свідчить, що, користуючись помилковим зазначенням у скарзі її посади та по-батькові, а також прізвища заявника, позивач намагалася вдати, що не має жодного стосунку до події, яка мала місце у с. Терешки Полтавського району, що своєю чергою спростовується поясненнями начальника сектору дiзнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавськiй областi ОСОБА_12 та дружини заявника ОСОБА_3 . Відтак позивач надала завiдомо неправдивi пояснення, що перешкоджало проведенню службового розслiдування.

Таким чином, матеріалами службового розслідування підтверджено, що позивач, виїхавши на мiсце подiї 15.07.2023 до с. Терешки для виконання своїх посадових обов`язкiв з порушенням правил носiння однострою, порушила вимоги п. 12 ч. 3 ст. 1 роздiлу 1 Дисциплiнарного статуту Нацiональної поліції України, п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Нацiональну полiцiю», п. 8 р. 1 Правил носiння однострою; нетактовно та грубо спiлкувалася з громадянами, чим порушила абзац 10 пункту 1 роздiлу 2 Правил етичної поведiнки полiцейських, а також надала завiдомо неправдивi пояснення, що є перешкоджанням проведення службового розслiдування, чим порушила п. 7 роздiлу 4 Порядку проведення службових розслiдувань у Нацiональнiй полiцiї України.

Відтак доводи позивача про те, що у висновку службового розслідування та доданих до нього матеріалах відсутні будь-які документи, що підтверджують факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем, колегія суддів відхиляє.

Доводи позивача про те, що 15.07.2023 позивач відповідно до графіку не заступала на чергування, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказана обставина не спростовує факт виконання позивачем у цей день посадових обов`язків а саме, проведення слідчих дій в межах кримінального провадження, що підтверджено представником позивача у відповіді на відзив.

Щодо посилань позивача на те, що пункт 6 Інструкції з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України дозволяє виконувати працівникам слідчих підрозділів службові обов`язки в цивільному одязі, що свідчить про відсутність з боку позивача порушень Правил носіння однострою поліцейськими, колегія суддів зазначає, що Інструкція з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 № 570, не поширюється на позивача, яка є працівником підрозділу дізнання, натомість Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 травня 2020 року № 405, відповідних норм про можливість виконання службових обов`язків у цивільному одязі не передбачає.

Доводи позивача про те, що скарга ОСОБА_4 є можливим втручанням у процесуальну діяльність дізнавача, є фактично припущенням та не підтверджується належними і достатніми доказами.

Також, безпідставними є посилання позивача на те, що керівним складом Полтавського РУП було порушено порядок призначення та проведення службового розслідування під час визначення складу дисциплінарної комісії, яка мала формуватися із числа працівників органів досудового розслідування.

Так, пунктом 2 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, дійсно встановлено, що персональний склад дисциплінарних комісій із проведення службових розслідувань за відомостями про порушення поліцейським норм кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні формується із числа працівників органів досудового розслідування Національної поліції України.

Разом з тим, службове розслідування стосовно позивача не стосувалося порушення норм кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, натомість було проведено щодо поведінки позивача як поліцейського під час спілкування з громадянами, тому норми пункту 2 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України у цьому випадку є нерелевантними.

Доводи позивача про те, що членами дисциплінарної комісії не встановлено вини позивача, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди, обставин, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього, колегія суддів також оцінює критично, оскільки у висновку службового розслідування дисциплінарною комісією проаналізовано пояснення позивача, надані в ході службового розслідування, та констатовано, що позивач намагалася надати завідомо неправдиві відомості щодо особи, котра виїжджала 15.07.2023 для виконання службових завдань у с. Терешки Полтавського району, у зв`язку з тим, що заявник сплутав її по батькові і посаду, при цьому визнано однозначним факт, що це відбулося у зв`язку з тим, що вона як працівник поліції не представилася, що, на переконання дисциплінарної комісії, свідчить про нещирість пояснень або введення в оману членів дисциплінарної комісії. Таким чином членами дисциплінарної комісії встановлено вину позивача та її ставлення до вчиненого дисциплінарного проступку. Розмір заподіяної шкоди в ході службового розслідування не встановлювався з огляду на відсутність такої шкоди.

У висновку службового розслідування також вказано, що обставин, якi пом`якшують чи обтяжують вiдповiдальнiсть старшого лейтенанта полiцiї ОСОБА_1 , передбаченi ч. 4, 6 ст. 19 Дисциплiнарного статуту в ходi службового розслідування не встановлено.

Крім того, позивачем не наведено та не обґрунтовано наявність обставин, що підлягали врахуванню комісією, що пом`якшують її відповідальність, перелік яких передбачений частиною 4 статті 19 Дисциплінарного статуту (1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника).

Таким чином, матеріалами службового розслідування підтверджено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Щодо доводів позивача на те, що із наказом про призначення та проведення службового розслідування її належним чином ознайомлено лише 09.09.2023, після проведення службового розслідування та ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, чим порушено Порядок № 893 та права поліцейського на захист, колегія суддів вказує, що поясненнями начальника сектору моніторингу відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ворони М.І. засвідчено, що 14.08.2023 в кабінеті керівника підрозділу ОСОБА_1 ознайомлено з матеріалами скарги та наказом про призначення службового розслідування /а.с. 72/, крім того, 15.08.2023 позивачем реалізовано право надання письмових пояснень з приводу обставин, що послугували підставою для призначення службового розслідування, а тому такі доводи позивача про порушення її прав на захист є необгрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, підстав для розподілу судових витрат на правову допомогу адвоката позивач немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29.08.2023 № 84 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ґрунтується на вимогах законодавства та об`єктивно встановлених обставинах, прийнятий у порядку, встановленому законодавством.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року по справі № 440/14527/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 по справі № 440/14527/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва