Справа № 420/9225/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9225/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська,16, м.Київ, 04053) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 19.02.2020 року, що складає, виходячи з розміру 90% суддівської винагороди працюючого судді Вищого спеціалізованого суду України 230563, 12 грн. щомісячно;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16 м.Київ, 04053, Код ЄДПРПОУ 42098368), перерахувати, починаючи з 19.02.2020 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці про те, що станом на 19.02.2020, з урахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 256181,23 грн., у тому числі: посадовий оклад з урахуванням регіонального коефіцієнта - 131375 грн., доплата за вислугу років - 105100 грн., доплата за науковий ступінь - 19706,25 грн.;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16 м. Київ, 04053, Код ЄДПРПОУ 42098368), на користь ОСОБА_1 (Позивача), (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), заборгованість за 46 місяців, з виплати щомісячного, довічного, грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 р. по 27.12.2023 р. у сумі 7551360 грн., перерахувавшикошти на особистий рахунок Позивача;

визнати протиправними дії Головного управління ПенсійногофондуУкраїни в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16м. Київ, 04053, Код ЄДПРПОУ 42098368) від 08.03.2024р., якими ОСОБА_1 при перерахуванні щомісячного, довічного, грошового утримання судді у відставці з 27.12.2023р. був зменшений щомісячний відсоток грошового утримання судді у відставці з 90% до 80% винагороди повноважного судді Вищого спеціалізованого суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві перерахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених, ОСОБА_1 щомісячного, довічного, грошового утримання судді у відставці з 27.12.2023 року в розмірі 90% винагороди повноважного судді Вищого спеціалізованогосуду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, щона звернення позивача відповідач протиправно відмовив у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 , з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-p/2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 19.02.2020 року, що складає, виходячи з розміру 90% суддівської винагороди працюючого судді Вищого спеціалізованого суду України 230563,12 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 29 березня 2024 рокувідкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позову зазначивши, що на момент відкриття провадження у справі № 420/9225/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві переглянуто Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду Українив Донецькій області та здійснено гр. ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічногогрошового утримання судді y на відставці підставі довідки Верховного Суду від 23.01.2024 № 329/0/2-24 з 27.12.2023 і тому відсутні протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні відповідного перерахунку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і відповідно до рішення Вищої раді правосуддя №68 від 30.11.2017 року, був звільнений у відставку згідно поданої заяви про відставку (наказ ВССУ №677/-К від 05.11.2017).

Громадянин ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінніПенсійного фонду України в м.Києві та з 05.12.2017 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

28.01.2024 Гр. ОСОБА_1 звернувся за допомогою системи веб порталу електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою №726 від 28.01.2024 щодо перерахунку довічного грошового утримання, відповідно до статті 142 закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402. До заяви додано довідку від 23.01.2024 №329/0/2-24(про розмір суддівської винагороди, визначений станом на 27.12.2023) видану Верховним судом.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципомекстериторіальності розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення №41від 01.02.2024 про відмову та передано до Головного управління Пенсійного фонду України вм. Києві для повідомлення гр. ОСОБА_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 06.02.2024 вих. № 2600-0211-8/25509 повідомлено гр. ОСОБА_1 про прийняте рішення.

Рішенням № 41 від 13.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві з 27.12.2023 було здійснено гр. ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічногогрошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402 на підставі довідки Верховного Суду від 23.01.2024 № 329/0/2-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічногогрошовогоутриманнясуддіyвідставці, якабуладоданадозаяви від 28.01.2024 № 726.

Після здійсненого перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 становить у розмірі 204945,00 грн. (80 відсотків суддівськоївинагороди судді, який працює на відповідній посаді), враховуючи безпосередній стаж на посадісудді 35 років 5 місяців 9 днів.

На підставі здійсненого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки Верховного Суду від 23.01.2024 № 329/0/2-24 по особовому рахунку гр. ОСОБА_1 нарахований борг з 27.12.2023 року по 31.03.2024 року в сумі 437974 грн. 08 коп. (чотириста тридцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири грн 08 коп.) перерахований в квітні 2024 року на особистий рахунок в банківську установу ПАТ КБ «Приватбанк».

Позивач вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 19.02.2020 року, що складає, виходячи з розміру 90% суддівської винагороди працюючого судді Вищого спеціалізованого суду України 230563,12 грн. щомісячно протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

За приписами статей 21,22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Верховним Судом розглянуто зразкову справу №620/1116/20 за позовом особи до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та рішення від 05.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з заявою від 25.02.2020; зобов`язання здійснити особі, як судді у відставці, перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 25.02.2020 № 03/36-740, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.01.2020.

Рішенням Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20 позов особи задоволено частково: визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 05.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з заявою від 25.02.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити особі, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 25.02.2020 №03/36-740, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

За змістом рішення Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, це рішення суду є зразковим для справ, у яких: позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 - дата ухвалення Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з урахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; позивачі заявили аналогічні позовні вимоги по-різному висловлені, але однакові по суті - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови судді у відставці, який не проходив (не пройшов) кваліфікаційне оцінювання суддів та/або не пропрацював на відповідній посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і відповідно до рішення Вищої раді правосуддя № 68 від 30.11.2017 року, був звільнений у відставку згідно поданої заяви про відставку (наказ ВССУ №677/-К від 05.11.2017).

Верховним Судом позивачу видано довідку від 23.01.2024 № 329/0/2-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді y відставці, яка видана ОСОБА_1 про те, що станом на 27 грудня 2023 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 256181,25 грн (двісті п`ятдесят шість тисяч сто вісімдесят одна гривня 25 копійок).

На підставі зазначеної довідки позивач звернувся до відповідача з заявою від 28.01.2024 №726 в якій просив провести перерахунок його щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року і виплатити всю суму, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням № 41 від 13.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з 27.12.2023 було здійснено гр.. ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402 на підставі довідки Верховного Суду від 23.01.2024 № 329/0/2-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді y відставці, яка була додана до заяви від 28.01.2024 № 726.

Після здійсненого перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці судді ОСОБА_1 становить у розмірі 204945,00 грн. (80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді), враховуючи безпосередній стаж на посаді судді 35 років 5 місяців 9 днів.

На думку суду, з урахуванням наведеного, застосовним до спірних відносин є рішення Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20. Водночас суд ураховує, що позивач не проходив кваліфікаційного оцінювання.

З огляду на встановлені обставини та предмет спору, дана адміністративна справа є типовою справою, оскільки відповідає ознакам зразкової справи №620/1116/20.

Даючи правову оцінку спірним відносинам, Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 зазначив таке.

Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За змістом частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 1); судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 2); судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 3).

Розділом ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII визначалось: право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (пункт 22); до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (пункт 23).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 № 193-IX (набрав чинності 07.11.2019) виключено зазначені пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, якими передбачалось, що право на отримання суддівської винагороди в розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, а також що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

За змістом пункту 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 01.01.2020: для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (підпункт «а»); для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (підпункт «б»).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлювалось, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від «Про судоустрій і статус суддів» 07.07.2010 №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (зі змінами).

У вказаному Рішенні зазначено, зокрема, що судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII. Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Колегія Верховного Суду зазначила, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24:00 год. цього дня. Відповідно, з 00:00 год. наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила в силу і діє.

Відтак, перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, тому з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII. У той же час, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Додатком 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затверджено форму довідки для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Суд зазначає, що наведені вище умови, позивачем виконано, що підтверджується матеріалами справи.

За результатом аналізу наявної в матеріалах справи довідки Верховного Суду від 23.01.2024 №329/0/2-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці встановлено, що така довідка відповідає нормам Додатку 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до означеної вище довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, станом на 27.12.2023 суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 256181,25 грн, в тому числі посадовий оклад 131375,00 грн, доплата за вислугу років - 105100,00 грн., доплата за наукову ступінь 19706,25 грн.

Як вище зазначив суд, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці та з 19.02.2020 - наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ.

Водночас, у наданій позивачу довідці суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначена станом на 27.12.2023, а, отже, перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки, має бути здійснений з 27.12.2023.

Рішенням № 41 від 13.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з 27.12.2023 було здійснено гр. ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402 на підставі довідки Верховного Суду від 23.01.2024 № 329/0/2-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді y відставці, яка була додана до заяви від 28.01.2024 № 726.

Після здійсненого перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді в відставці судді ОСОБА_1 становить у розмірі 204945,00 грн. (80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді), враховуючи безпосередній стаж на посаді судді 35 років 5 місяців 9 днів.

З огляду на викладене відповідачем правомірно проведено перерахунок пенсії позивача з дати зазначеної в довідці Верховного Суду від 23.01.2024 №329/0/2-24 з 27.12.2023.

Разом з тим, суд вважає помилковим посилання позивача на те, що такий перерахунок має бути здійснений саме виходячи з 90% від суддівської винагороди, яка зазначена в довідці Верховного Суду від 23.01.2024 № 329/0/2-24, оскільки такий відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді був визначений в порядку, передбаченому Законом від 07.07.2010 № 2453-VІ, який відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленого чинним Законом №1402-VIII.

Така відмінність полягає в тому, що за Законом від 07.07.2010 р. № 2453-VI розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках (80 і більше), виходячи з суддівської винагороди працюючого судді, яка, на відміну від положень 135 Закону №1402-VIII, обраховувалась (з урахування пункту 1 резолютивної частини рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 року №11 -р/2018) з зовсім інших базових показників -10 мінімальних заробітних плат з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції. Водночас частиною 3 статті 135 Закону України №1402-VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Також, як вже зазначалося вище, ст.142 Закону України №1402-VIII установлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Наведена норма неконституційною не визнавалась.

Отже, на переконання суду, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково, з різних законів.

Відтак, з урахуванням вказаних вище приписів частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання позивача має складати 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді

При цьому, суд зазначає, що визначення відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону №1402-VIII (50 і більше) не призводить до порушення статті 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання позивача, визначеного на підставі норм Закону №1402-VIII, є більшим, ніж розмір його довічного грошового утримання, визначеного на підставі Закону від 07.07.2010 №2453-VI.

Слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді, ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI.

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постановах від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20, від 11.10.2021 у справі №160/10640/20, від 15.02.2022 у справі № 340/161/21, від 02.08.2022 у справі №620/6361/20, від 12.04.2023 у справі №240/1011/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку: до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Таким чином, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

У свою чергу, відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм прав, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402-VIII.

Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді."

У свою чергу, відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм прав, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402-VIII.

Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді."

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем вірно здійснено перерахунок щомісячного, довічного, грошового утримання судді у відставці з 27.12.2023р. в розмірі 80% винагороди повноважного судді Вищого спеціалізованого суду.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська,16, м.Київ, 04053) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.