Справа № 160/4490/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2024 року Справа № 160/4490/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області
про визнання протиправними та скасування постанов,
16.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ в Запорізькій області про накладення штрафу від 30 січня 2024 року №2, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок);
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ в Запорізькій області про накладення штрафу від 30 січня 2024 року №3, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок).
В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідачем було проведено перевірку характеристик продукції, за результатами якого складено акт відповідно до якого встановлено порушення законодавства, на підставі висновків акту відповідачем винесено постанови від 30 січня 2024 року №2, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. та від 30 січня 2024 року №3, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. Позивач вважає вказані постанови відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки та спірні постанови прийняті на підставі хибних висновків до який прийшов відповідач під час проведення планового заходу. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
21.02.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимог ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 21.02.2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
12.03.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративно суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
18.03.2024 року від Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідачем було проведено перевірку характеристик продукції, за результатами якого складено акт відповідно до якого встановлено порушення законодавства, на підставі висновків акту відповідачем винесено спірні постанови. Оскаржувані постанови є правомірними та такими, що винесено у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки відповідачем вчинено всі передбачені законом вимоги. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
21.03.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області винесено акт перевірки характеристики продукції від 18.01.2024 року №1, відповідно до якого під час перевірки виявлено порушення вимог законодавства, а саме п.3 Додатку Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових ламп неспрямованого випромінення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №734, п.6, п.9, п.11, «Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №804, а саме:
«В ході проведення планової перевірки характеристик продукції в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де веде господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , були перевірені питання відповідності продукції вимогам Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових ламп і неспрямованого випромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019р. № 734 та Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайно енергоспоживчих продуктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №804.
Згідно візуального огляду продукції та пакування, встановлено факти надання продукції на ринку, яка не відповідає встановленим вимогам, а саме:
- про кількість циклів вмикання до передчасного виходу лампи з ладу;
- про розміри лампи у міліметрах (довжина та діаметр);
- на продукції, пакуванні (супровідні документи відсутні) не нанесено знак відповідності вимогам технічних регламентів;
- про кількість циклів вмикання до передчасного виходу лампи з ладу;
- про розміри лампи у міліметрах (довжина та діаметр);
- на продукції, пакуванні (супровідні документи відсутні) не нанесено знак відповідності вимогам технічних регламентів.
ФОП ОСОБА_1 протягом строку проведення перевірки характеристик продукції станом на 18.01.2024 року не надано документацію, яка дає змогу ідентифікувати постачальника вищезазначеної продукції.
Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції ФОП ОСОБА_1 вважається особою, що ввела вищезазначену продукцію в обіг.
В ході здійснення перевірки проводилась відеофіксація.».
Листом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області №Вих-5.1-08.1-10/171 від 19.01.2024 року направлено ФОП ОСОБА_1 акт перевірки та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
Листом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області №Вих-5.1-08.1-10/190 від 22.01.2024 року направлено ФОП ОСОБА_1 запрошення на розгляд матеріалів позапланової перевірки характеристик продукції (акт від 18.01.2024 №1).
На підставі висновків акту від 18.01.2024 року №1 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області було винесено постанови від 30 січня 2024 року №2 про накладення штрафу, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок) та від 30 січня 2024 року №3 про накладення штрафу, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок).
Позивач не погоджується із вищевказаними постановами про накладення штрафу та вважає їх такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Законом України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI(далі - Закон №5007) визначено основні засади цінової політики. Закон регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.
Відповідно до ст. 2 Закону № 5007, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.
Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону № 5007, реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.
Статтею 16 Закону № 5007 визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Згідно зі ст. 18 цього Закону № 5007, для виконання зазначених функцій уповноважені органи мають право:
1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки:
достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін;
наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;
2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;
3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;
4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;
5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Пунктом 4 частини 1статті 20 Закону № 5007 передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 № 667(далі - Положення про Держпродспоживслужбу №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Приписами підпункту 11 пункту 3 Положення про Держпродспоживслужбу № 667 установлено, що основними завданнями Держпродспоживслужби у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін є:
здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
здійснення державного нагляду (контролю) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
надання у випадках, передбачених законодавством, висновків щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів);
надання органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V(далі - Закон № 877-V) визначено правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах визначених законом. Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
Частиною першою статті 4 Закону № 877-Vвизначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Згідно з частиною восьмою статті 4 Закону № 877-V, органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.
Частини дев`ять та десять статті 4 Закону № 877-Vвизначають, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.
Посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Під час проведення заходів державного нагляду (контролю) не допускається вилучення у суб`єктів господарювання оригіналів їхніх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютерів, їх частин, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Крім того, частиною одинадцятою вказаної статті передбачено, що плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Згідно зі статтею 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. 1ст. 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Згідно з ч. 3ст. 6 Закону № 877-V, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Як зазначено вище, плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи (п. 11ст. 4 Закону № 877-V).
Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення планових або позапланових виїзних та фактичних перевірок визначено положеннями Закону України № 877-V.
Як видно з матеріалів справи, підставою проведення перевірки зазначено: наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 10.01.2024 року №1 щодо перевірки характеристик продукції: електричні лампи).
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 24 лютого 2022 року 5:30 год. в Україні введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року №303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні".
Пункт 2 зазначеної Постанови №303 передбачає, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.
Відповідно до пункту 5 Постанови №303 встановлено припинити проведення планових заходів державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», крім здійснення заходів державного ринкового нагляду щодо:
- побутових ламп неспрямованого випромінення в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових ламп неспрямованого випромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 734 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 66, ст. 2294), і Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2018 р. № 804 (Офіційний вісник України, 2018 р., № 80, ст. 2678);
- низьковольтного електричного обладнання в частині його відповідності вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1067 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 102, ст. 3526);
- обладнання в частині його відповідності вимогам Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1077 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 2, ст. 72);
- машин та устаткування в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 62 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 9, ст. 344).Таким чином, Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області упродовж періоду дії в Україні воєнного стану може проводити лише позапланові заходи державного нагляду/контролю за дотриманням законодавства України про рекламу за умови наявності та на підставі відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері.
Так, з вищевикладеного вбачається, що Постановою КМУ №303 не передбачено можливості проведення планових заходів щодо перевірки характеристик продукції в умовах воєнного стану. Усі заходи, які проводяться у цей період, мають бути лише позаплановими і лише у виняткових випадках, визначених пунктом 2 постанови.
Отже, проведення планового заходу з перевірки характеристик продукції в магазині "Добробут" 15.01.2024 року є порушенням вимог Постанови КМУ №303 і, відповідно, неправомірним.
Крім того, суду не надано доказів на підтвердження наявності відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, про дозвіл на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю).
Вищенаведене у сукупності свідчить про те, що Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області допустило суттєві процедурні порушення під час здійснення заходу державного контролю, які не можна вважати формальними.
Законодавчо закріплена процедура прийняття рішень суб`єктами публічного права має на меті створення гарантій для суб`єкта приватного права та встановлення меж реалізації повноважень органами публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження до суду таких рішень (дій) особою, чиї інтереси вони зачіпають. Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань.
Суд вважає, що кумулятивний ефект допущених відповідачем порушень за встановлених судом фактичних обставин справи дозволяє стверджувати, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень містить ознаки неправомірного рішення.
Встановлення протиправності дій контролюючого органу при призначенні та проведенні заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання позивачем вимог законодавства з суттєвими порушеннями, призводить до протиправності висновків та рішень прийнятих внаслідок такого заходу, що є самостійною підставою для скасування спірних рішень.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для аналізу правомірності висновків контролюючого органу по суті виявлених перевіркою порушень, так як останні вважаються протиправними в силу наведених вище обставин, у зв`язку з чим спірні постанови є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу від 30 січня 2024 року №2, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок).
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу від 30 січня 2024 року №3, якою постановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів громадян у сумі 51 000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок).
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )судові витрати у розмірі 1211,20 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв