Справа № 520/1949/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

29 травня 2024 р. №520/1949/24

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовни вимог від 02.02.2024, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (за 20119, 2020, 2021 роки) та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити ОСОБА_1 , починаючи з 01.08.2023, перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019, 2020, 2021 роки, та здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат, з урахуванням виплачених сум, та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив їй у застосуванні під час обчислення пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.20031058-IV та не виплатив грошову допомогу при звільненні в розмірі десяти місячних пенсій. Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідача надав через канцелярію відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності, посилаючись на те, що з 30.11.2022 року ОСОБА_2 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника осучасненої середньої заробітної плати (за 2014 -2016 роки). Також відповідач, посилаючись на приписи ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вказав, що оскільки пенсія позивачу була первинно призначена в 2014 році відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", як працівнику освіти, то посилання позивача на ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої береться до уваги середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, є безпідставними. Крім того, у зв`язку з отриманням пенсії за вислугу років, позивачка не набула права на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 30.12.2022 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що 30.12.2014 року позивачу було призначено інший вид пенсії (за вислугу років), як працівнику освіти, відповідно до пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 09.07.1991 №1788-ХІІ, виплата якої була припинена з 16.01.2015 року у зв`язку з тим, що позивач згідно з наказом від 16.01.2015 року №17 була прийнята на посаду вчителя української мови та літератури Чугуївської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ степеня №7.

03.01.2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила розрахувати розмір її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019-2021 роки) та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 18.01.2024 року №1861-221/С-03/8-2000/24 позивача повідомлено про те, що ОСОБА_2 первинно призначалась пенсії за вислугу років, як працівнику освіти з 30.12.2014. У зв`язку з досягненням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону, заявника з 30.11.2022 переведено на пенсію за віком. Пенсію розраховано при заробітній платі за періоди з 01.07.2000 по 30.09.2022 згіддно даних системи персоніфікованого обліку та застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки (пункту 4.3 Прикінцевих положень Закону), та проіндексоввано згідно з вимогами частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Враховуючи, що ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років, то для застосування при переведенні на пенсію за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, який враховується при призначенні пенсій у 2022 році, відсутні підстави.

Також відповідач повідомив позивачу, що вона не набула права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки вона отримувала інший вид пенсії.

Вважаючи вищевказані дії відповідача незаконними та такими, що порушують конституційне право позивача на достатнє пенсійне забезпечення, остання звернулась до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст.9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Судом встановлено, що положеннями ст.27 Закону №1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Як передбачено положеннями п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що приписами ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31 березня 2020 року у справі №348/1296/17, від 01 березня 2021 у справі №488/1409/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач станом на час звернення із відповідною заявою до відповідача не отримувала пенсію за вислугу років відповідно до умов Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд зазначає, що умови та порядок призначення (перерахунків) пенсій за вказаним законом встановлюється спеціальними законами.

Так, у даному випадку до спеціального закону відносяться Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Під час розгляду справи встановлено, що позивачу з 30.12.2014 року призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", яку ОСОБА_2 фактично не отримувала, оскільки, була прийнята з 16.01.2015 на роботу - посаду вчителя української мови та літератури Чугуївської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступеня №7. При цьому, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач вперше звернулася у 30.11.2022 року.

Відтак, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 року по справі №577/2576/17, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 року по справі №720/208/17, від 16.06.2020 року по справі №127/7522/17, від 18.08.2020 року по справі №263/6611/17.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на зміст заявлених позивачем позовних вимог, суд зазначає, що з метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Отже, належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019 - 2021 роки, починаючи з дати призначення пенсії за віком, а саме 01 серпня 2023 року (з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду).

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, суд зазначає наступне.

Відповідно до п."е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок №1191), грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 року №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд звертає увагу, що відповідачем не оспорюється наявність у позивачки необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах, що є однією із умов для отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідачем у листі від 18.01.2024 року №1861-221/С-03/8-2000/24 єдиною підставою для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у відповідності до пункту 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вказано саме отримання ОСОБА_2 іншого виду пенсії.

При цьому, після призначення пенсії за вислугу років у 2014 році позивач фактично не отримувала відповідний вид пенсії, оскільки виявила бажання працювати далі, що підтверджується записом №16-17 в трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 29.04.1981. Документального підтвердження зворотного (а саме, отримання призначеної за вислугу років пенсії) відповідачем не надано.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується законодавцем з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (для жінок 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах, вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, системний аналіз пункту 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту 5 Порядку № 1191 свідчить, що отримання особою до виходу на пенсію за віком будь-якого виду пенсії, який передбачений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, є перешкодою для призначення спірної грошової допомоги. При цьому законодавство не ставить право особи на допомогу в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до досягнення пенсійного віку.

За змістом вказаної норми отримання зазначеної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 22 лютого 2018 року у справі №310/3774/17 та від 27 листопада 2018 року у справі №328/1619/17.

Враховуючи те, що судовим розглядом встановлено факт призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вперше з 30.11.2022 року, позивач має необхідний страховий стаж, виявила бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку (після досягнення 60 років), то суд приходить до висновку, що позивач з 30.11.2022 року набула право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Таким чином суд доходить висновку про наявність законодавчих підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій, у зв`язку з чим позовні вимоги позивач підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто за 2014-2016 роки та відмови виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), починаючи з 01.08.2023 року, перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019, 2020 та 2021 роки, з урахуванням виплачених сум та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, визначену пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 29 травня 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО