Справа № 200/1474/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 травня 2024 року Справа №200/1474/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати пункти 4, 4.1, 4.3, 6.6, 6.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 30.05.2023 №774 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 » оформленого актом №831 службового розслідування від 28.05.2023 року, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 10.05.2023 №1249 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 4, 4.1, 4.3, 6.6, 6.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 08.06.2023 №836 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 » оформленого актом №889 службового розслідування від 09.06.2023 року, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 11.05.2023 №1254 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 4, 4.1, 4.3, 6.6, 6.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 06.07.2023 №1011 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №976 службового розслідування від 08.06.2023 року, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 31.05.2023 №1477 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 4, 4.1, 4.3, 6.6, 6.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 08.08.2023 №1238 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №1172 службового розслідування, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 12.05.2023 №1265 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 4, 4.1, 4.3, 7.6, 7.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16.08.2023 №1285 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №125 службового розслідування, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 08.06.2023 №1575 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 6, 9, 11.7, 13.6, 13.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.10.2023 №1585 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №1686 службового розслідування, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 22.05.2023 №1369 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 6, 9, 11.7, 13.6, 13.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.10.2023 №1580 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №1692 службового розслідування, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 31.05.2023 №1478 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 6, 9, 11.7, 13.6, 13.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.10.2023 №1583 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №1690 службового розслідування, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 02.06.2023 №1497 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 6, 9, 11.7, 13.6, 13.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.10.2023 №1582 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №1688 службового розслідування від 17.10.2023 року, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 31.10.2023 №1479 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати пункти 6, 9, 11.7, 13.6, 13.7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.10.2023 №1584 «Про результати службового розслідування щодо переплат грошового забезпечення та нанесення збитків державі, що стало наслідком невиконання обов`язків пов`язаних з проходженням військової служби під час дії правового режиму «Військовий стан» з боку посадових осіб медичного пункту військової частини НОМЕР_1 », оформленого актом №1689 службового розслідування від 17.10.2023 року, призначеного наказом «Про призначення службового розслідування» від 22.05.2023 №1374 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 000 грн

Ухвалою суду від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху. Встановлений позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви для надання на адресу суду: обґрунтованої заяви щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж наданням доказів, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 27.03.2024 року було звільнено позивача від сплати судового збору. Відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву, належним чином завірених копій матеріалів службових розслідувань за якими позивач була притягнена до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

В даній ухвалі, було зазначено, що 20.03.2024 року недоліки позивачем були усунуті, шляхом надання на адресу суду заяви про поновлення строку звернення до суду. В своїй заяві позивач зазначила, що вона є учасником бойових дій та з 01.11.2021 по теперішній день, проходить військову службу за контрактом, на посаді бойового медика військової частини НОМЕР_1 МОУ, яка входить до складу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України. З 24.02.2022, по сьогоднішній день вона також приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивачки до суду за захистом її прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, установлених ч. 5 ст. 122 КАС України.

При цьому, судом було зазначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважність причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих відповідачем доказів.

Відповідачем на адресу суду, були надані заперечення на клопотання (заяву) позивача щодо поважності причини пропуску строку звернення до суду, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні клопотання (заяви) про поновлення строку звернення.

Дані заперечення відповідача були вмотивовані наступним, що представник позивача обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду посилався на те, що позивач з 24.02.2022 року по сьогоднішній день, приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (перебуває на виконанні бойового завдання), але наведене не відповідає дійсності, оскільки останній період коли позивач приймала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України (перебувала на виконанні бойового завдання) тривав з 28.07.2023 року по 17.11.2023 року. Позивач після повернення з виконання бойового завдання 17.11.2023 року повторно вибула у район ведення воєнних (бойових) дій тільки 16.12.2023 року. Вищенаведені обставини підтверджуються відповідними наказами командира військової частини НОМЕР_1 . Більше того, у період з 03.12.2023 по 14.12.2023 року позивач перебувала у основній щорічній відпустці у м. Біла Церква, що підтверджується відповідними наказами командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідач зауважив, що позивач у період з 17.11.2023 по 16.12.2023 року мала всі можливості звернутись за правовою (правничою допомогою та/або до судових органів з відповідним позовом, але будучі обізнаною щодо видання оскаржуваних наказів не вживала жодних заходів спрямованих на оскарження цих наказів.

Також відповідач зазначив, що представником позивача, в якості доказу поважності причин пропуску строку надано копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.10.2023 року, що по своїй юридичній силі дає право позивачу на пільги передбачені законодавством України, однак ні має ніякої доказової сили в контексті поважності пропуску строку для звернення до суду, оскільки відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України само по собі посвідчення учасника бойових дій так само як і контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку для звернення до суду. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що у постанові Верховного Суду у справі №500/1912/22 від 29.09.2022 року, яку наводить представник позивача, обставини не є релевантними, оскільки позивачем неможливість звернутися до суду у період з 17.11.2023 по 16.12.2023 року, зокрема під час перебування у відпустці позивачем не обґрунтовано. Наведені дії позивача на думку відповідача не свідчать про бажання та наміри, які спрямовані на звернення до суду для оскарження наказів. Відповідач зазначив, що після повернення з основної щорічної відпустки позивач вибула в район ведення воєнних (бойових) дій не з метою безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (перебуває на виконання бойового завдання), як те зазначив представник позивача, а саме з метою забезпечення виконання бойового завдання, що підтверджується відповідним рапортом, що має дуже суттєву відмінність та вказує на неповажність причин пропуску строку для звернення до суду позивачем, оскільки вона мала можливість вживати заходи щодо звернення до суду. Окрім цього, позивач з моменту винесення оскаржуваних наказів не зверталась до командування військової частини НОМЕР_1 з проханням отримати відпустку (звільнення) для отримання необхідних консультацій чи правничої допомоги з метою подальшого звернення до суду для оскарження наказів. Відповідач зауважив, що рапорти від 17.01.2024 та 18.01.2024 року, які містяться в матеріалах адміністративної справи №200/1271/24, свідчать що позивач перебуваючи у районі ведення воєнних (бойових) дій з метою забезпечення виконання бойового завдання, мала можливість звертатись до командування з особистих питань.

З урахуванням вищенаведеного, відповідач вважає клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду не обґрунтованим, докази які надані недостатніми, а тому просить суд у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовити в повному обсязі та залишити позов ОСОБА_1 до нього без розгляду.

Судом встановлено, що дані заперечення надані відповідачем на клопотання про поновлення строку звернення з позовом до суду, були отримані представником позивача адвокатом Соколовим В.В., про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у нього та наявність в матеріалах справи фіскального чеку АТ «Укрпошта» №130, відповідно до якого копія з додатками була надіслана відповідачем поштовим зв`язком на адресу представника позивача.

Станом на час винесення даної ухвали по справі від представника позивача будь-яких заяв, клопотань, заперечень щодо зазначеного відповідачем на адресу суду не надходило.

Розглянувши матеріали позовної заяви та заперечення надані відповідачем щодо поновлення строку звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду, суд зазначає наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини четвертої якої, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної служби.

Таким чином, строк звернення із вказаним позовом становить один місяць з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, визначено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Судом вже зазначалось в ухвалі суду від 19.03.2024 року, що позивач оскаржує пункти наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності №774 від 30.05.2023, №836 від 08.06.2023, №1011 від 06.07.2023, №1238 від 08.08.2023, №1285 від 16.08.2023, №1585 від 31.10.2023, №1583 від 31.10.2023, №1584 від 31.10.2023.

Судом було встановлено, що позовну заяву було надіслано на адресу суду засобами поштового відправлення «Укрпошта» від 12.03.2023 року представником позивача адвокатом Соколовим В.В., що підтверджується наявним в матеріалах позовної заяви конвертом за номером - №881.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Судом вже зазначалось в ухвалі від 27.03.2024 року, що в своїй заяві про поновлення строку звернення, позивач зазначила, що вона є учасником бойових дій та з 01.11.2021 по теперішній день, проходить військову службу за контрактом, на посаді бойового медика військової частини НОМЕР_1 МОУ, яка входить до складу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України.

З 24.02.2022 по сьогоднішній день вона також приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає наступне.

Згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Водночас, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на ту обставини, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС). Вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

При цьому, суд зауважує, що сам по собі факт того, що позивач є військовослужбовцем, учасником бойових дій, яка проходить військову службу за контрактом, не вказує на необхідність автоматичного поновлення строку звернення до суду у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні.

Разом з цим, відповідачем в якості доказів до заперечень були надані копії: витягу із Наказу №368 від 16.12.2023 року; рапорт позивача від 18.12.2023 року; витяг з наказу №365 від 14.12.2023 року; витяг з Наказу №212 від 28.07.2023 року; витяг з Наказу №349 від 03.12.2023 року; витяг з Наказу №327 від 17.11.2023 року.

Розглянувши надані відповідачем докази, а саме копію витягу з Наказу №349 від 03.12.2023 року, судом встановлено, що позивач вибула у щорічну основну відпустку за 2023 рік з 03 грудня 2023 по 14 грудня 2023 року з урахуванням 2 діб для проїзду в межах України.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявними доказами в матеріалах справи наданими відповідачем разом зі своїми запереченнями, щодо відсутності поважності причин пропуску строку звернення позивача з даним адміністративним позовом, суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів, стосовно поважних причин пропуску строку звернення до суду, які унеможливлювали його звернення з даною позовною заявою до суду в строк, передбачений статтею 122 КАС України.

Судом вже зазначалось, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих відповідачем доказів.

Отже з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід надати на адресу суду належні докази поважності причин пропуску строку звернення до суду, окрім тих, які вже надавались представником позивача на усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали суду від 19 березня 2024 року та з урахуванням заперечень наданих відповідачем по справі щодо строку звернення з даним адміністративним позовом.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що даний позов слід залишити без руху, із наданням позивачеві строку для усунення його недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 118, 121, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху та надати позивачеві строк в 5 (п`ять) днів з дня отримання цієї ухвали для надання на адресу суду належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, окрім тих, які вже надавались представником позивача на усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали суду від 19 березня 2024 року та з урахуванням заперечень наданих відповідачем по справі щодо строку звернення з даним адміністративним позовом.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.О. Голошивець