Справа № 308/2584/24
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд у складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Авдєєвої К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Ужгород, за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Штець Іван Іванович, до Ужгородського Районного Територіального Центру Комплектування та Соціальної Підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22.05.2024 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали складено 27.05.2024 року.

Позивач, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Штець Іван Іванович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до відповідача Ужгородського Районного Територіального Центру Комплектування та Соціальної Підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2024 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Позов мотивовано тим, що 05.02.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу № 2687 від 05.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Як зазначає, позивач з оскаржуваної постанови вбачається, що: «05.02.2024 року о 10.30 год., ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що останній не з`явився на 03.02.2024 року о 11.20 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У позовній заяві зазначено, що на підтвердження винуватості у вчинені позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відповідачем не наведено будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність останнього в його вчиненні. Тому, винесена постанова № 2687 від 05.02.2024 року є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що зі місту постанови № 2687 від 05 лютого 2024 року яка є предметом оскарження вбачається, що «05.02.2024 року о 10.30 год., ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що останній не з`явився на 03.02.2024 року о 11.20 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Також, позивач зазначає, що особі до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право саме завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується тільки інформуванням особи про час та місце розгляду справи, але і дотриманням відповідного строку такого інформування.

У позові вказано на те, що «Крім того, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення я вказав, що бажаю скористатись правовою допомогою адвоката».

При цьому позивач зауважує, що порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач звертає увагу на те, що крім іншого постанова відповідно до ст. 283 КУпАП, повинна містити: … опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;..

За твердженням позивача постанова від 05.02.2024 року №2687 складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 не містить чіткого зазначення якого саме положення ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушив ОСОБА_1 , тобто належного викладу опису обставин адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту постанови. Та не містить посилання за якою саме кваліфікуючою ознакою частини 2 ст.210-1 КУпАП позивача було піддано адміністративному стягненню. Зокрема матеріали справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_1 протягом року вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.210-1 КУпАП, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню або що таке правопорушення вчинено ним в особливий період.

Також за твердженням позивача, матеріали справи не містять жодного доказу що ОСОБА_1 отримував будь-які повідомлення від посадових осіб РТЦК та СК, не виконання яких могло б слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП.

За таких обставин на переконання позивача, постанова за справою про адміністративне правопорушення від 05.02.2024 року № 2687 складена щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Позивач зазначає, що з огляду на те, що відсутні докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не виконано вимоги ст.280 КУпАП, тому слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує на те, що в порушення ст. 283 КУпАП, у резолютивній частині постанови № 2687 від 05.02.2024 року його не визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та не зазначено за вчинення якого правопорушення на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На переконання позивача зазначені ним у позовній заяві порушення не можуть вважатись суто формальними, та є достатніми для судового захисту прав позивача, шляхом скасування оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності.

Так, у позовній заяві зазначено, що враховуючи те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у ході судового розгляду справи не доведено дотримання прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, а отже і процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, та відсутність самого складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови № 2687 від 05.02.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

При обґрунтування позовної заяви позивач покликається на положення ст.ст. 7, 271, чч.1,2 ст. 235, 280, 245, 283 КУпАП, ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ст. 1 ЗУ «Про оборону України», ст.ст. 77, ч.7 ст. 25, ч.1 ст. 139 КАС, практику ЄСПЛ, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцію України.

Позивач просить суд: постанову № 2687 від 05.02.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 484 грн. 48 копійок судових витрат.

Від відповідача по справі 22.02.2024 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено наступне ІНФОРМАЦІЯ_4 , як відповідач, не визнає позовні вимоги позивача і просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач при обґрунтуванні своєї позиції покликається на Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та № 65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», ст. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Щодо позивача, гр. ОСОБА_1 , відповідач вказує на те, що 05.02.2024 року під час його перебування в ІНФОРМАЦІЯ_5 , було запроваджено справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно отриманої гр. ОСОБА_1 повістки серії УЖ № 012847, яку він особисто отримав і підписав 03.08.2023 р., він мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 03.02.2024 р. о 11 год. 20 хв. У вказаний день і час гр. ОСОБА_1 не з`явився о ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомостей про поважність причини неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав, у т.ч. і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В повістці серії УЖ № 012847 міститься попередження гр. ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП та за ст. 336 КК України за неявку по повістці та відповідне роз`яснення обов`язку з`явитися за викликом по повістці згідно Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Відповідач зазначає, що в позові не надається жодної оцінки щодо вчиненого гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та накладеного стягнення; жодного заперечення гр. ОСОБА_1 щодо правопорушення, яке було йому інкриміноване, під час розгляду справи гр. ОСОБА_1 не надано, про що свідчить відсутність в відповідних графах протоколу від 05.02.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення відповідних заяв чи/то клопотань чи застережень про їх долучення до матеріалів справи; жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у т.ч, через необхідність залучення захисника (адвоката), необхідності долучення доказів по справі, тощо, гр. ОСОБА_1 не подавалось; в решті позов містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин порушення таких норм та доказів на підтвердження наявності таких обставин; позивач у своєму позові не навів та не підтвердив наявність обставин, які б свідчили про істотне порушення норм процесуального та матеріального права і за своїм характером тягнуть скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 44, 46, 159, 162 КАС України, ІНФОРМАЦІЯ_4 просить суд відмовити у задоволенні позову.

До відзиву на позовну заяву додано копію розписки до повістки УЖ № 012847.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідач подав заяву про залишення позовної заяви без руху з додатками, яку з покликанням на ч.6 ст. 18 п.2 ч.5 ст. 160 ч.1ст. 169 КАС України, обґрунтовує тим, що:

Адвокат Штець I.I. формуючи позовну заяву в інтересах гр. ОСОБА_1 не звернув увагу на те, що гр. ОСОБА_1 є адвокатом (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 12.03.2015 р. N? 21/1008, - роздруківка з ЕРАУ в додатку 1) та на нього в відповідності до вимог установлених ч. 6 ст. 18 КАС України покладено обов`язок зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) та зазначити в позові реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) позивача, - гр. ОСОБА_1 .

Натомість, позовна заява не містить зазначення повного реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) позивача, - гр. ОСОБА_1 , так як зазначений номер складається з 9-ти цифр, а повинен містити 10-ть цифр. Відповідно, за вказаним у позовній заяві реєстраційним номером облікової картки платника податків (для фізичних осіб) позивача, - гр. ОСОБА_1 , що складається з 9-ти цифр 283901913, - відсутній зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що підтверджується відповіддю від 21.02.2024 р. N? 532045 (додаток 2). Позивач просив суд залишити позовну заяву без руху.

01.03.2024 від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити, до заяви додано ордер письмовий (згенерований, сканований) та електронний ордер.

24.04.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому вказано на те, що дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем не наведено будь-яких фактичних даних на підтвердження винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП. Тому, ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено 05.02.2023, а розгляд справи відбувся того ж дня 05.02.2023, чим позбавлено його прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

За твердженням ОСОБА_1 він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП. Протокол та постанова не містять посилання на відповідний нормативний документ, який вказує на те, що ОСОБА_1 може бути військовозобов`язаним.

Окрім того ОСОБА_1 зазначає, що у резолютивній частині Постанови його не визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та не зазначено за вчинення якого правопорушення на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_1 зазначає, що на нього в той день працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 05.02.2024, було винесено три постанови про притягнення його до відповідальності за ст. 210 КУпАП. ОСОБА_1 заперечує вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки він не є суб`єктом вчинення даного правопорушення, відповідачем не надано доказів вчинення ним правопорушення, та не було дотримано вимог ст.268 КУпАП.

Разом із тим, у клопотанні наведено обставини неправомірності та підстави скасування вказаних постанов, а саме що винесені відносно позивача за ч.2 ст. 210 КУпАП, що не є предметом даної справи.

ОСОБА_1 просить суд на підставі викладеного розглянути дану справу у його відсутності; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

14.05.2024 від відповідача по справі надійшла заява про залишення позовної заяви гр. ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Штець І.І., без розгляду в порядку п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України, яка мотивована тим, що позов подано в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Штець І.І. На підтвердження наявних у адвоката Штець І.І. повноважень підписувати і подавати позовну заяву, ним подано в якості додатків до позовної заяви, за допомогою підсистеми Електронного суду ЄСІТС, ордер серії АО № 1116027 від 11.02.2024 р. на надання правничої (правової) допомоги, який сформовано в електронному кабінеті адвоката на сайті НААУ, який власноручно не підписано адвокатом Штець І.І.

На підставі цього ордеру серії АО № 1116027 від 11.02.2024 р., який не був оформлений належним чином адвокатом Штець I.І., ним було сформовано за допомогою підсистеми Електронного суду ЄСІТС ордер на надання правничої (правової) допомоги від 11.02.2024 р..

У заяві вказано на те, що таким чином, адвокат Штець I.I., фактично не підтвердив своїх повноважень на підписання, подання позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 , і представництво інтересів позивача по справі, що як наслідок повинно було призвести до повернення позовної заяви, як такої, що підписано особою, яка не має права підписувати її, згідно п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Виходячи з наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України, ІНФОРМАЦІЯ_4 просить суд постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача та позивач заперечень своїх щодо вказаної заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не надали.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем та його представником подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку:

Відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху у силу положень п.2 ч.5 ст. 160 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 160 КАС України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Так, дійсно позовна заява не містить РНОКПП позивача, разом із тим, з огляду на інші дані наявні в матеріалах справи, та того, що позовна заява подана з додержанням вимог статей ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суддею постановлено 14.02.2024 року, що підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, передбаченихст.169 КАС України не встановлено, та відкрито провадження у справі.

Разом з тим, 14.05.2024 року від відповідача по справі надійшла заява про залишення позовної заяви гр. ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Штець І.І., без розгляду в порядку п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України. Як на підставу залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача вказує на те, що фактично, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повинна була бути повернута позивачеві, так як позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частини 1 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною 2 статті 43 КАС України регламентовано, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Приписи ч. 1 ст. 57 КАС України визначають, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути ордер (пункт 1).

За змістом частини другої статті 26 цього Закону, ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача на підтвердження повноважень діяти від імені позивача надано ордер на надання правової допомоги Серії АО №1116027 від 11.02.2024, ордер містить двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Зі змісту ордеру вбачається, що адвокат Штець Іван Іванович на підставі «договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого на надання безоплатної правової допомоги №10-02/2024 від 10 лютого 2024 року» уповноважений на представництво інтересів ОСОБА_1 , зокрема і щодо надання йому правової допомоги в Ужгородському міськрайонному суді. Повноваження адвоката не обмежуються.

Згідно ордеру адвокат здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Згідно затвердженого Ради адвокатів України від «12» квітня 2019 року № 41 із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від «14» лютого 2020 року № 29 із змінами, ПОЛОЖЕННЯ ПРО ОРДЕР НА НАДАННЯ ПРАВНИЧОЇ (ПРАВОВОЇ) ДОПОМОГИ:

Ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.

В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.

Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності)…

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Окрім того, згідно п.п. 12.10 Положення, ордер містить наступні реквізити: Підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»);

Однак як вбачається зі змісту ордеру, що міститься в матеріалах справи Серії АО №1116027 від 11.02.2024, попри наявність у нього інших необхідних реквізитів, він не містить одного із обов`язкових, - а саме підпис адвоката.

При цьому, виходячи з норм пп 12.4 п. 12 Положення №41, цей реквізит ордера автоматично не генерується і заповнюється адвокатом самостійно.

Окрім того, представником позивача на підтвердження його повноважень повторно а саме до його заяви про розгляд справи за його відсутності поданої після відкриття провадження у справі від 01.03.2024 надано вказаний ордер.

Разом із тим, адвокатом, як до позовної заяви, а також і до заяви від 01.03.2024 про розгляд справи у його відсутності, додано електронний ордер, сформований у електронному кабінеті користувача ЄСІТС.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджене Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС,), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Згідно п. 8 Положення про ЄСІТС (тут і далі в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - це підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Користувачі зобов`язані вносити повну та актуальну інформацію в Електронний кабінет в обсязі, визначеному функціональними можливостями ЄСІТС, невідкладно після створення, отримання або зміни такої інформації.

Інструкція користувача Електронного кабінету розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua (п. 9 Положення про ЄСІТС).

Пунктом 24 Положення про ЄСІТС визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua.

Згідно п. 26 Положення про ЄСІТС електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Відповідно до п. 27 Положення про ЄСІТС до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

За правилами пп. 11.5.1 п. 11.5 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС, розміщеної на сайті https://wiki-ccs.court.gov.ua (далі - Інструкція), користувачі, які підтвердили свої повноваження адвоката мають можливість видати ордер на конкретну справу для отримання доступу до документів по справі та загальний ордер (без вказання номера справи), який спрощує та прискорює процес подачі заяв до суду.

Алгоритм створення електронного ордера закріплений у підпункті 11.5.2 пункту 11.5 Інструкції.

Підпунктом 11.5.6 пункту 11.5 Інструкції передбачено, що обраний на початку формування заяви ордер буде автоматично завантажено до додатків сформованої заяви.

У пп. 11.6.1 п. 11.6 Інструкції зазначено, що електронні довіреності та ордери надаються та оформлюються засобами ЕС у відповідності до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та їх юридична сила не може бути заперечена виключно через те, що вони мають електронну форму.

Указаний порядок підтвердження повноважень адвоката як представника за допомогою засобів ЄСІТС (створення електронного ордера із застосуванням вбудованого текстового редактора) узгоджується з приписами ч. 7 ст. 59 КАС України, згідно якої в разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При цьому, з огляду на положення Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», підписання ордера кваліфікованим електронним підписом за допомогою іншого засобу, ніж засіб Електронного суду, який так само здатний забезпечити умови, передбачені статтею 19 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», та додавання файлу з накладеним цифровим підписом до створеного в Електронному суді документа також буде відповідати вимогам статті 59 КАС України.

Натомість підписання цифровим підписом за допомогою засобів ЄСІТС доданого до створеного в Електронному суді документа файлу, що містить зображення заповненого бланку ордера, засвідчує надсилання цього додатку відповідним користувачем ЄСІТС та підтвердження ним відповідності електронної копії доданого ордера його оригіналу в паперовій формі, проте не прирівнює таку дію до видачі адвокатом ордера в електронній формі шляхом створення електронного документа встановленої форми.

У даному випадку, як встановлено судом, позовна заява від імені позивача ОСОБА_1 , подана через підсистему «Електронний суд» адвокатом Штець І.І

Проте як вказано вище, наданий адвокатом на підтвердження своїх повноважень в електронній формі файл із згенерованим на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України і частково заповненим бланком ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1116027 від 11.02.2024, не містить особистого підпису адвоката.

Отже, доданий адвокатом документ не можна вважати ні електронною копією письмового (паперового) ордера (через відсутність власноручного підпису адвоката як обов`язкового реквізиту), ні створеним в електронній формі ордером (не сформований за допомогою засобів ЄСІТС або не підписаний як окремий документ кваліфікованим електронним підписом за допомогою іншого засобу підпису). Накладення ж адвокатом цифрового підпису за допомогою засобів ЄСІТС доданого до створеного в Електронному суді файлу, що містить зображення заповненого бланку ордера, підтверджує ним відповідність електронної копії доданого ордера його оригіналу в паперовій формі та засвідчує надсилання цього додатку відповідним користувачем ЄСІТС.

За таких обставин суд приходить до висновку, що адвокат при поданні позовної заяви не підтвердив свої повноваження на її підписання. Викладене, у свою чергу свідчить, така підписана особою, яка не має права її підписувати.

Варто зауважити, що питання належності підтвердження представництва учасником справи адвокатом шляхом подання до суду копії ордеру через систему "Електронний суд" без графічного проставлення підпису в графі ордеру "Адвокат" було предметом дослідження Верховним Судом у постановах від 29.02.2024 у справі № 466/76/22, від 07.12.2023 у справі № 466/862/22, від 09.03.2023 у справі № 466/893/23, від 07.02.2023 у справі № 466/487/22, від 22.12.2022 у справі № 450/569/22.

Так, у наведених справах Верховний Суд погодився із судом апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, до якої адвокатом на підтвердження повноважень було додано копію ордеру на надання правничої допомоги, яка не містила власноручного підпису адвоката, оскільки ним не було дотримано форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, зокрема його підписання, як того вимагають норми Закону № 5076-VI та Положення № 41.

У постанові від 29.02.2024 у справі № 466/76/22 Верховний Суд зазначив, що доданий адвокатом документ (файл із ордером) не можна вважати ні електронною копією письмового (паперового) ордера (через відсутність власноручного підпису адвоката як обов`язкового реквізиту), ні створеним в електронній формі ордером (не сформований за допомогою засобів ЄСІТС або не підписаний як окремий документ кваліфікованим електронним підписом за допомогою іншого засобу підпису).

Отже, адвокатом електронним цифровим підписом додатку до позовної заяви у форматі файлу "pdf" із зґенерованим на офіційному веб-сайті НААУ бланком ордера про надання правничої (правової) допомоги, який не містить особистого підпису адвоката, не свідчить про дотримання ним форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, як того вимагають норми Закону № 5076-VI та Положення № 41.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 березня 2024 року у справі № 380/16075/22.

Суд зазначає, що повноваження адвоката можуть бути підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги, але тільки в разі його особистого підписання адвокатом, що разом із зазначенням у ньому інших обов`язкових реквізитів легімітизує відповідний ордер.

Також слід наголосити, що звернення особи до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, під час реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи надавати професійну правничу допомогу. Такі докази мають усувати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник мусить демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, висловленому в ухвалі від 05.10.2020 у справі №340/21/20.

Крім того, суд зазначає, що в ухвалі Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №241/728/21 викладений наступний правовий висновок - «Доводи касаційної скарги щодо наявності електронно-цифрового підпису на поданій заяві, який підтверджує повноваження представника, є необґрунтованими, оскільки адвокатом не було дотримано форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, зокрема його підписання, як того вимагають норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положення про ордер, тому накладення власного електронно-цифрового підпису на копію такого документа, не можна вважати належним оформленням ордеру адвоката».

На переконання суду наведене вище дає підстави для однозначного висновку про те, що до позовної заяви не надано доказів наявності у адвоката Штець Івана Івановича, повноважень на звернення із адміністративним позовом до суду в інтересах ОСОБА_1 .

Жодних інших документів на підтвердження повноважень адвоката Штець Івана Івановича представляти інтереси ОСОБА_1 , в тому числі підписувати і подавати позовну заяву до суду, матеріали позову не містять. Подана заява позивача ОСОБА_1 про задоволення позову не замінює собою саму позовну заяву та не є підтвердженням повноважень на звернення із адміністративним позовом до суду та підписання такого від його імені адвокатом за наведених вище обставин.

Дії суду у разі встановлення факту підписання позовної заяви особою, яка не має права її підписувати, після відкриття провадження у справі врегульовано приписами п.2 ч.1 ст.240 КАС України.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зважаючи на те, що після відкриття провадження в даній адміністративній справі було встановлено, що подана у цій справі позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, через відсутність відповідних належних документів на підтвердження її повноважень на це, така позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.4 ст.240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення (в даному випадку залишення без розгляду) судом позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі оскарження дій суб`єкта владних повноважень учасником справи особисто або через представника.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 27.04.2021 у справі №420/1819/21, від 31.05.2021 у справі №140/16276/20.

Керуючись ст. 240, 241, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Штець Іван Іванович, до Ужгородського Районного Територіального Центру Комплектування та Соціальної Підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош