Справа № 440/17341/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 р. Справа № 440/17341/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 28.12.23 у справі №440/17341/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (за підписом його представника) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яка полягає у непроведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням видів грошового забезпечення, відображених в оновленій довідці Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №183/4.3/8-22 від 14.07.2022 про розмір грошового забезпечення, а також дії щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 відповідно до довідки, наданої Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №183/4.3/8-22 від 14.07.2022 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000, 00 грн. та судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 лише 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 (з урахуванням проведених раніше виплат), починаючи з 05.03.2019.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, відображених у довідці Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №183/4.3/8-22 від 14.07.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, відображених у довідці Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №183/4.3/8-22 від 14.07.2022, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії (за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року у справі №440/17341/23 в частині відмови у стягненні понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн.

В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Зазначає, що відсутність клопотання іншої сторони про зменшення судових витрат є, серед іншого, підставою для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у заявлених сумах. Зазначає, що п.4.2 договору про надання професійної правничої допомоги №20231110/1 від 10.11.2023 року, доданого до позову, встановлено, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 Договору клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару адвоката за даним договором становить 5000,00 грн. (п.4.2 Договору). Вважає, що повна компенсація суб`єктом владних повноважень іншій стороні у справі витрат на адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, повинна виступати додатковим запобіжником. Посилається на практику Верховного Суду. Вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що відсутні докази фактичного оплати позивачем послуг, наданих адвокатом Литвиненко А.І. Вказує, що до матеріалів даної справи додано увесь необхідний обсяг документів, які підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу, а саме: договір №20231110/1 про надання правової допомоги від 10.11.2023; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10.11.2023 серії ВІ №1178547, детальний опис робіт (наданих послуг); квитанцію від 10.11.2023 №10/11/1 на суму гонорару 5000,00 грн. Зазначає, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відтак, вважає, що є неправомірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому заперечуючи проти вимог скарги, вважаючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм процесуального права, просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року у справі №440/17341/23 залишити без змін. Окрім того, просило розгляд даної справи проводити без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

З урахуванням вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведену вище норму КАС України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у стягненні з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджували б факт оплати ОСОБА_1 послуг, наданих адвокатом Литвиненко А.І. (банківські документи, що підтверджують оплату) на суму 5000,00 грн., а відтак за відсутності доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу, підстави для їх відшкодування відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Приписами п. 4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі по тексту - Закон №5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п.6,9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом часу.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

Як встановлено з матеріалів справи, в позовній заяві позивачем було заявлено вимогу, зокрема, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано наступні документи: договір №20231110/1 про надання професійної правничої допомоги від 10 листопада 2023 р.; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом АО «ПАРТНЕРИ» Литвиненко А.І. за договором про надання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 ; квитанцію №10/11/1 від 10 листопада 2023 р.

Так, зі змісту договору №20231110/1 про надання професійної правничої допомоги від 10 листопада 2023 р. встановлено, що адвокатське об`єднання «Партнери» (далі АО), з однієї сторони та ОСОБА_1 (далі клієнт), з іншої сторони, уклали цей договір про надання правничої допомоги. Згідно п.1.1 Договору АО бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а клієнт зобов`язаний сплатити гонорар та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені сторонами у договорі. Відповідно до п.1.2 Договору АО відповідно до узгоджених сторонами доручень: надає клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в у судах усіх інстанцій, усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності у справі щодо здійснення перерахунку пенсії згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення. Представляє інтереси клієнта з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, стягувану, у тому числі з правом пред`явлення позову,, зміни підстав або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; з правом підписувати та подавати документи, зокрема позовні заяви, заяви, клопотання, відводи, відзиви, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови; вчиняти інші дії в інтересах клієнта з наданням права підпису усіх необхідних документів в межах відкритого виконавчого провадження. Відповідно до п.4.2 та п.4.3 Договору за правничу допомогу, передбачену в п.1.2. договору клієнт сплачує АО гонорар. Розмір гонорару АО при наданні правничої допомоги за даним договором становить 5000,00 гри. (п`ять тисяч гривень 00 коп.). Фактичні витрати щодо виконання АО зобов`язань за договором, не включаються в розмір гонорару та оплачуються клієнтом окремо, шляхом перерахування кощіїв в національній валюті України на розрахунковий рахунок АО (а.с.13).

Зі змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом АО «ПАРТНЕРИ» ОСОБА_2 за договором про надання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 встановлено наступне. Вид виконаних робіт (наданих послуг): 1) попередні консультації з клієнтом; 2) попереднє вивчення матеріалів, законодавства в необхідній сфері правовідносин; 3) зустріч з клієнтом в офісі адвокатського об`єднання, узгодження правової позиції; 4) детальне вивчення матеріалів, підготовка адвокатських запитів, підготовка позовної заяви з додатками; 5) вчинення усіх необхідних процесуальних дій в межах справи, включаючи першу, апеляційну та касаційну інстанції. Всього: 5000,00 грн. Сума гонорару є твердою грошовою сумою, та не залежить від кількості витраченого адвокатом часу, перелік вчинених процесуальних дій, та включав в себе всі види надання професійної правничої допомоги в межах даної справи (а.с.14).

Відповідно до квитанції №10/11/1 від 10 листопада 2023 р. встановлено, що АО «Партнери» адвокат Литвиненко А.І. прийнято від ОСОБА_1 за надання професійної правничої допомоги згідно з договором про надання професійної правничої допомоги №20231110/1 гонорар 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) (а.с.14, зворотній бік арк.).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на умови договору №20231110/1 про надання професійної правничої допомоги від 10 листопада 2023 р., враховуючи складення і підписання адвокатом Литвиненко А.І. документів від імені позивача та в інтересах останнього (позовної заяви, додатків до позовної заяви) витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції є підтвердженими матеріалами даної справи.

У даній справі розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже є визначеним.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постановах від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 10.11.2022 року у справі №640/24023/21.

Згідно з ч.ч.6,7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем, в розумінні наведеної вище норми ст.134 КАС України, не було подано відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у вже згаданій справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Тобто, суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Також, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті."

Крім того, згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що доказів, що підтверджували б факт оплати ОСОБА_1 послуг, наданих адвокатом Литвиненко А.І. (банківські документи, що підтверджують оплату) на суму 5000,00 грн. матеріали не містять, а тому за відсутності доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу, підстави для їх відшкодування відсутні, є необґрунтованими та суперечать вищенаведеним висновкам суду апеляційної інстанції.

При цьому, як вже зазначалося вище, в матеріалах справи міститься квитанція №10/11/1 від 10 листопада 2023 р., яка була додана до позовної заяви, згідно якої адвокат АО «Партнери» Литвиненко А.І. прийнято від ОСОБА_1 за надання професійної правничої допомоги згідно з договором про надання професійної правничої допомоги №20231110/1 гонорар 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19 зазначав, що, відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Підсумовуючи наведене вище, а також враховуючи те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції дійшов висновків про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (в частині, яка не оскаржується учасниками у справі), колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості та правомірності вимог позивача про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписами ст.317 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. з прийняттям в цій частині постанови про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі №440/17341/23 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі №440/17341/23 скасувати в частині відмови у стягненні з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Прийняти в цій частині постанову, якою стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі №440/17341/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко