Справа № 524/7217/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 524/7217/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 25.05.2024 /вх.№31204/24 від 27.05.2024/ про відвід судді Канигіної Т.С. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовною заявою до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- зобов`язати Константинівську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області, Донецьку обласну державну адміністрацію забезпечити позивача грошовою компенсацією за належне йому житлове приміщення як для дитини, яка позбавлена батьківського піклування, у розмірі та у порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 02.11.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в адміністративній справі на 01.12.2023.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13.03.2024 адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії направлено Полтавському окружному адміністративному суду для розгляду по суті, оскільки справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) цього суду за правилами предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду та за фактичним місцем проживання позивача як ВПО.

Справа №524/7217/23 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 18.04.2024, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду Канигіною Т.С. від 23.04.2024 справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії прийнято до провадження. Призначено судове засідання о 10:00 15.05.2024 в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду.

08.05.2024 позивачем подано до суду уточнений адміністративний позов, у якому просив:

- визнати бездіяльність Константинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецької обласної державної адміністрації протиправною і зобов`язати вчинити певні дії, а саме: зобов`язати зараховувати ОСОБА_1 , який має статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, на квартирний облік для отримання пільгового безкоштовного житла від держави Україна відповідно до статей 3, 52 Конституції України та статті 33 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування";

- зобов`язати Константинівську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області, Донецьку обласну державну адміністрацію відшкодувати ОСОБА_1 , який має статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, а саме: матеріальної компенсації вартості оренди житла на виконання норм статей 3, 52, 55, 56 Конституції України в сумі 6480000 грн, а також судовий збір 1070 грн, моральної шкоди, завданої за 27 років жебракуванням, що дорівнює 5760000 грн.

У судовому засіданні 15.05.2024 протокольною ухвалою суду відмовлено позивачу в прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви.

Після занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання в режимі конференції 15.05.2024 про відмову у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви позивачем заявлено недовіру до судді ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою суду надано позивачу строк 10 днів для підготування заяви про відвід судді, оголошено перерву до 27.05.2024.

27.05.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 25.05.2024, у якій зазначено, що: "Заява Людини, Громадянина України ОСОБА_1 про недовіру та повалення Конституційного ладу фізичною особою ОСОБА_2 , яка в порушення норм статей 3,52,55,56,69,71,124,125,129 Конституції України, статті 6 ЄВРОПЕЙСЬКОЇ КОНВЕНЦІЙ З ПРАВ ЛЮДИНИ, статей 1,2,4,5,6,7,8,9,13,16,19 закону України Про судоустрій та статус суддів, статей 2,3,5,6,7,8,9, КАС України є працівницею суб`єкта господарювання приватного права з назвою «ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД» , яка узурпувавши Владу Народу України, привласнила без Волі та відома Народу України собі звання судді та здійснюючи правосуддя за межами суду утвореного законом, в залі засідань, без наявності державних символів України, безпідставно відмовила розглядати вчасно поданий уточнений адміністративний позов Людини, Громадянина України ОСОБА_1 по справі №524/7217/23 зі зміною предмету позову, чим зухвало порушила мої Конституційні права, що само по собі є кримінальним злочином, який має ознаки пункту 3 статті 109 КК України.

У працівниці суб`єкта господарювання приватного права з назвою «ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД» , яка узурпувавши Владу Народу України, привласнила без Волі та відома Народу України собі звання судді та здійснюючи правосуддя за межами суду утвореного законом, в залі засідань, без наявності державних символів України, ОСОБА_2 знаходиться на розгляді справа №524/7217/23 за позовом ОСОБА_1 .

Під час так званого судового засідання по справі №524/7217/23, яке відбулося 15.05.2024 року фізична особа ОСОБА_2 , яка узурпувавши владу Народу України привласнила собі статус судді, поводила себе зухвало порушуючи норми норм статей 3,52,55,56,69,71,124,125,129 Конституції України, статей 1,2,4,5,6,7,8,9,13,16,19 закону України Про судоустрій та статус суддів, статей 2,3,5,6,7,8,9,21,47 КАС України та право Людини на справедливий суд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною законодавства держави України 11.09.1997 року.

З метою встановлення правосуб`єктності та правоздатності органу державної влади - суду, який за Європейською Конвенцією з прав людини (Набрання чинності для України міжнародного договору 11.09.1997 року, підстава - п0001697-06), статей 124,125 Конституції України, закону про судоустрій та статус суддів, статей 80,81,82,91 ЦК України має право здійснювати правосуддя в Україні я подав інформаційний запит 15.05.2024 року до керівника юридичної особи з назвою «ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД» з проханням надати відомості:

1 Належним чином завірену фотокопію оригіналу розпорядчого акту за яким утворено суб`єкт господарювання - юридичну особу приватного права з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя .

2 Належним чином завірену фотокопію виписки з Державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію суб`єкту господарювання - юридичну особу приватного права з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя .

3 Належним чином завірену фотокопію виписки з Державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про перелік посадових осіб суб`єкту господарювання - юридичну особу приватного права з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя, які мають повноваження діяти від імені та в інтересах, підписувати документи від імені суб`єкту господарювання - юридичну особу приватного права з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя .

4. публічну інформацію, що до номеру, назви закону, дати оприлюднення та набрання чинності закону України, на підставі якого було утворено орган державної влади , як юридичну особу публічного праві з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя .

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та офіційної відповіді ОСОБА_3 - керівника юридичну особу з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» , остання є суб`єктом господарювання приватного права з кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя та платником податків, що само по собі суперечить нормам частини 2 статті 42 Конституції України, пункту 2 статті 81 ЦК України та статті 8 ГК України щодо утворення та діяльності органів державної влади - юридичних осіб публічного права, (додаток 1).

Також за відомостями з офіційної відповіді ОСОБА_3 - керівника суб`єкту господарювання - юридичну особу приватного права з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя зазначено наступне:

«Полтавський окружний адміністративний суд утворено Указом Президента України від 16.11.2004 року (Документ 1417/2004), закон про його утворення на момент створення суду був відсутній і статтею 125 Конституції України не передбачався» ! (додаток 2).

... відсутність державних символів прямо вказує на відсутність існування самої держави та її суверенітету, а як слід органів державної влади, які Народом України наділені владними повноваженнями" ... .

... 33 роки незалежності держави Україна вищим законодавчим органом держави Україна - Верховною Радою України не прийнятий закон України Про опис та затвердження Державних Символів Республіка Україна на виконання статті 20 Конституції України, а як слід не існує символів судової влади, які мають знаходитися під час правосуддя в судовому залі ... .

... В даному випадку встановлено факт неконституційного, зухвалого захоплення ВЛАДИ Народу України суб`єктом господарювання приватного права з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя, та його працівниками в чорних мішках, які привласнили собі звання «СУДДЯ» та здійснюють правосуддя за межами суду, утвореного законом.

Такі дії ОСОБА_2 , працівниці суб`єкта господарювання приватного права з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя, та інших працівників, які безпідставно привласнили собі державну ВЛАДУ Народу України без ВОЛІ та ВІДОМА Народу України здійснюють на їх думку законне судочинство за межами конституційно утвореного суду без наявності державних символів, описаних та затверджених законом, без печатки органу державної влади з відтиском державного герба підпадають під ознаки кримінального правопорушення встановленого пункту 3 статті 109 КК України та мають бути притягнуті до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин проти Народу України.

Працівники, вищезазначеного суб`єкта господарювання, які вважають себе суддями, тобто представниками державної судової влади не були обрані Народом України, що вказує на відсутність переходу влади від єдиного джерела влади в державі Україна до органу влади, який має виконувати саме волю Народу України, а як слід у такого органу та його працівників не виникає ні яких владних повноважень, які він мав право виконувати від імені та в інтересах Народу України ... .

... Недовіру ОСОБА_2 , та іншим працівникам суб`єкту господарювання з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя, обґрунтовую на підставі змісту статті 6 ЄВРОПЕЙСЬКОЇ КОНВЕНЦІЙ' З ПРАВ ЛЮДИНИ та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест).

Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ зазначає про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Людина, Громадянин України ОСОБА_1 , заявляє саме вмотивовану недовіру суб`єкту господарювання з назвою «Полтавський окружний адміністративний суд» та кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя, який привласнив статус суду, але не утворений законом та не має символів державної влади, а як слід не може бути судом, так і ОСОБА_2 , повноваження до якої не надійшли безпосередньо за вільним волевиявленням від єдиного джерела влади в державі Україна - Народу України вимагаю: добровільно скласти незаконно отримані повноваження судді та взяти самовідвід від розгляду справи № 524/7217/23 згідно з ЄВРОПЕЙСЬКОЮ КОНВЕНЦІЄЮ З ПРАВ ЛЮДИНИ та практикою Європейського суду та справу № 524/7217/23 передати на розгляд до суду утвореного законом".

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 (суддя Канигіна Т.С.) передано справу №524/7217/23 для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підставою передачі для вирішення заяви про відвід судді Канигіної Т.С. іншому складу суду, слугував висновок суду про необґрунтованість поданої позивачем заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2024, суддею з розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.05.2024 /вх.№31204/24 від 27.05.2024/ про відвід судді Канигіної Т.С. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, визначено суддю Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченка С.О.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Т.С., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

За змістом частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Як зазначено Верховним Судом України, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11 жовтня 2006 року №21-496во06). Водночас, для того, аби ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Згідно з частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі "Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно уставленої практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії"). Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Усі доводи заявника є суб`єктивними, посилання заявника на нібито упередженість судді та заінтересованість ОСОБА_2 ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях заявника та будь-якими доказами не підтверджуються.

Крім того, за приписами частини третьої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України головуючий у судовому засіданні відповідно до завдання адміністративного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, усуваючи із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи.

При цьому частиною четвертою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник у заяві про відвід суддів, не доводять наявності визначених процесуальним законом підстав, за яких суддя підлягає відводу.

Відтак, суддею Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченком С.О., за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід, не встановлено існування будь-якої з підстав, зазначених у статтях 36 - 37 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу судді Канигіної Т.С.

За викладених обставин, ОСОБА_1 від 25.05.2024 /вх.№31204/24 від 27.05.2024/ про відвід судді Канигіної Т.С. від розгляду адміністративної справи №524/7217/23 задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 25.05.2024 /вх.№31204/24 від 27.05.2024/ про відвід судді Канигіної Т.С. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.О. Удовіченко