Справа № 620/2176/24
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року Чернігів Справа № 620/2176/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Краснової О.Р.,

представника відповідача Гончарука Д.О.,

представника відповідача Долі С.М.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя сторона що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя сторона що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

-визнати протиправним рішення, дії та бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звільненні солдата радіотелефоніста - лінійного наглядача, 1-го мінометного взводу, 2-ї мінометної батареї, 1-го механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 з військової служби із лав Збройних Сил України на підставі підпункту г) пункту 2) частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами - «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи», а саме у зв`язку з інвалідністю II групи матері ОСОБА_2 ;?

-зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме - вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдата радіотелефоніста - лінійного наглядача, 1-го мінометного взводу, 2-ї мінометної батареї, 1-го механізованого батальйону, Військової частини НОМЕР_1 з військової служби із лав Збройних Сил України на підставі підпункту г) пункту 2) частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами - «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи», а саме у зв`язку з інвалідністю II групи матері ОСОБА_2 або Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 01.11.2023 року про звільнення з військової служби та вирішити питання про звільнення, з урахуванням висновків суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 19.02.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав відсутності правових підстав для звільнення позивача зі служби у Збройних Силах України.

Ухвалою суду від 17.04.2024 вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального провадження.

Ухвалою суду від 30.04.2024, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год 00 хв 15.05.2024.

Позивач та третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити позивачу в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач 24.02.2022 призваний на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України згідно Указу Президента України від 25.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2022 №779 та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді радіотелефоніста лінійного наглядача 1-го мінометного взводу 2 мінометної батареї механізованого батальйону (а.с.24).

18.07.2023, 01.08.2023, 29.08.2023,14.09.2023 та 01.11.2023 позивач подавав рапорти командиру Військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби, за сімейними обставинами, згідно підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з потребою постійного догляду за хворою матір`ю та наявністю у матері 2 групи інвалідності (а.с. 38, 39, 43-45), проте листами від 12.08.2023 №4762, від 17.11.2023 №7017 відповідач повідомляв позивачу про відсутність підстав для звільнення його зі служби згідно з підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Судом також встановлено, що позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданим повторно 22.06.2023 Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.25).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААГ №465120 від 12.09.2023 ОСОБА_2 з 07.09.2023 встановлено другу групу інвалідності, безтерміново (а.с.28).

У свою чергу згідно довідки ЛКК від 23.08.2023 мати позивача потребує постійного догляду (а.с.30).

Згідно висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 07.07.2023 №8-51/235 ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 29).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у задоволенні рапорту позивача про звільнення його з військової служби, за сімейними обставинами, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з наявністю у матері статусу особи з інвалідністю протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон №2232-XII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Пунктом 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент подання позивачем рапорту про звільнення зі служби та розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Судом встановлено, що позивач 24.02.2022 призваний на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України згідно Указу Президента України від 25.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді радіотелефоніста лінійного наглядача 1-го мінометного взводу 2 мінометної батареї механізованого батальйону (а.с.24).

В той же час, позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подавав неодноразові рапорти про звільнення з військової служби, у запас, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, за сімейними обставинами, у зв`язку з потребою постійного догляду за хворою матір`ю та наявністю у матері 2 групи інвалідності.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Системний аналіз абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) за таких підстав:

В разі наявності в одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

При цьому вказана норма не ставить звільнення з військової служби незалежно від того чи потребує мати чи батько постійного стороннього догляду.

Отже згідно абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ окремою підставою для звільнення зі служби за сімейними обставинами є, зокрема, в разі наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданим повторно 22.06.2023 Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.25).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААГ №465120 від 12.09.2023 ОСОБА_2 з 07.09.2023 встановлено другу групу інвалідності, безтерміново (а.с.28).

У свою чергу згідно довідки ЛКК від 23.08.2023 мати позивача потребує постійного догляду (а.с.30).

Згідно висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 07.07.2023 №8-51/235 ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 29).

При цьому суд зауважує, що вищевказані довідки подавалися відповідачу, про що зазначено у рапортах позивача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби згідно підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки його мати є особою з інвалідністю 2 групи.

Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії командування Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 , солдату радіотелефоністу - лінійному наглядачу, 1-го мінометного взводу, 2-ї мінометної батареї, 1-го механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 з військової служби із лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами - «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи», а саме у зв`язку з інвалідністю II групи матері ОСОБА_2 .

Зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_1 , солдата радіотелефоніста - лінійного наглядача, 1-го мінометного взводу, 2-ї мінометної батареї, 1-го механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 з військової служби із лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами - «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи», а саме у зв`язку з інвалідністю II групи матері - ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду виготовлено в повному обсязі 28 травня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ).

Третя сторона що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ).

Суддя В.В. Падій