Справа № 240/9495/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/9495/24

категорія 112010200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

1) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області внести у його пенсійну справу, в тому числі й електронну, відомості про його трудовий стаж, що дає право на пенсію, згідно відомостей трудової книжки;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнати протиправною відмову у наданні повної відповіді на звернення від 15.04.2024 року і надати йому відповідь на нього;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому з 15.11.2017 пенсію по віку і стягнути на його користь заборгованість з пенсії з 15.11.2017, в разі якщо пенсія по віку буде перевищувати діючу пенсію по інвалідності;

4) стягнути з Державного бюджету України на його користь 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Позовні вимоги повинні формулюватися позивачем максимально чітко і зрозуміло.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим. При цьому, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача.

Однак, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, вищезазначеним критеріям чіткості та зрозумілості не відповідають. Зокрема, зі змісту позовної вимоги, вказаної в пункті 2: "зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнати протиправною відмову у наданні повної відповіді на звернення від 15.04.2024 року і надати йому відповідь на нього", неможливо встановити, чи є ця вимога, вимогою про визнання протиправними рішень/дій/бездіяльності відповідача, або ж вона є вимогою зобов`язального характеру, із визначеним позивачем способом захисту його порушеного права.

Крім того, зі змісту заявлених ОСОБА_1 позовних вимог неможливо встановити що є предметом спірних правовідносин, які саме протиправні, на переконання позивача, рішення/дії/бездіяльність відповідача порушують його права (в чому вони полягають) та оскаржуються ним в поданому позові.

Так, в пункті 1 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області внести у його пенсійну справу, в тому числі й електронну, відомості про його трудовий стаж, що дає право на пенсію, згідно відомостей трудової книжки. Водночас, позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність чи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у внесенні відомості про трудовий стаж до його пенсійної справи, ОСОБА_1 в поданому позові не заявляє.

В пункті 3 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому з 15.11.2017 пенсію по віку і стягнути на його користь заборгованість з пенсії з 15.11.2017, в разі якщо пенсія по віку буде перевищувати діючу пенсію по інвалідності. Разом з тим, позовної вимоги про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні йому з 15.11.2017 пенсії по віку, ОСОБА_1 в поданому позові не заявляє.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги сформульовані ним не у відповідності до норм частини 1 статті 5 КАС України, оскільки в прохальній частині позовної заяви позивач зазначає лише вимоги зобов`язального характеру та не заявляє при цьому вимог про визнання протиправними тих рішення/дії/бездіяльності відповідача, що порушують його права, та стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

В контексті вказаного суд зазначає, що позивачу необхідно уточнити заявлені позовні вимог та привести їх у відповідність до вимог частини 1 статті 5 КАС України.

Частиною 4 статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

В порушення вимог частини 4 статті 161 КАС України ОСОБА_1 не надав до суду жодного доказу його звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому з 15.11.2017 пенсії по віку, як і не надав відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні йому такого виду пенсії. Крім того, позивач не надав до суду доказу його звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою з приводу внесення у його пенсійну справу відомостей про трудовий стаж, що дає право на пенсію, як і не надав доказу відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області внести такі відомості.

Додана позивачем до позову заява ОСОБА_1 від 15.04.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не може бути врахована судом в якості доказу порушення прав позивача в спірних правовідносинах, оскільки з в цій заяві позивач просив: "З метою визначеності з питання переходу на пенсію за віком, повідомити який її розмір повинен бути у мене, і який був станом на досягнення 60 років, чи буде враховуватись надбавка за інвалідність та інші". Таким чином, зміст цієї заяви свідчить, що вона не є ані заявою про призначення пенсії за віком, ані заявою про внесення відомостей про трудовий стаж у пенсійну справу.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в порушення вимог частини 4 статті 161 КАС України позивач не надав до суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені ним позовні вимоги, а саме доказів порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області його права на призначення пенсії за віком та доказі порушення права на внесення відомостей про трудовий стаж до пенсійної справи.

Відповідно до частини 1 статті 42 КАС України учасниками справи є сторони та треті особи.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що третьою особою у пред`явленому позові є Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

З даного приводу суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що частиною другою статті 49 КАС України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, передумовою залучення до участі у справі третіх осіб є встановлення факту, що рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Згідно з частиною четвертою статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 5 статті 161 КАС України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Відповідно до частини п`ятої статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Зміст вищезазначених норм свідчить, що саме суд, шляхом постановлення відповідної ухвали, уповноважений вирішувати питання про залучення до участі в справі третіх осіб. Треті особи можуть бути залучені до участі у справі з ініціативи суду, у випадку коли при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду буде встановлено, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, або ж за наслідками розгляду відповідного клопотання учасників справи.

Самостійне залучення позивачем до участі в справі третьої особи шляхом зазначення її в позовній заяві суперечить вимогам ст.ст. 49, 161 КАС України, оскільки вступ третіх осіб до участі у справі відбувається виключно на підставі ухвали суду.

Відтак, у випадку коли учасник справи вважає за необхідне залучити до участі в справі третю особу, він повинен подати до суду окреме клопотання, оформлене відповідно до вимог ст. 49, 166-167 КАС України, а не самостійно надати певній особі статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, зазначаючи про це в позовній заяві.

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та встановити йому строк для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- позовної заяви в новій редакції із уточненням в ній заявлених позовних вимог, шляхом приведення їх у відповідність до вимог частини 1 статті 5 КАС України та чіткого зазначення, які саме рішення/дії/бездіяльність відповідача позивач просить визнати протиправними, як такі що порушують його права та відповідно становлять собою предмет спірних правовідносин, а також із уточненням, в залежності від визначеного предмету спору, позовних вимог зобов`язального характеру та визначеного в них способу захисту порушених прав;

- доказів звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому з 15.11.2017 пенсії по віку та доказів відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні йому такого виду пенсії;

- доказів звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про внесення у його пенсійну справу відомостей про трудовий стаж, що дає право на пенсію, та доказів відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у внесенні цих відомостей;

- оформленого відповідно до вимог ст. 49, 166-167 КАС України клопотання про залучення Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (у разі необхідності такого залучення), із обґрунтуванням в цьому клопотанні, яким чином рішення суду по даній справі може вплинути на його права, інтереси чи обов`язки.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович