Справа № 160/6139/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2024 рокуСправа №160/6139/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
05 березня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання «Мінерали України» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2024/000003/2 від 07.02.2024 р. прийняте Дніпровською митницею.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 14 вересня 2023 року між ТОВ виробниче об`єднання «Мінерали України» та НК ВЕSТ РІРЕ FITTING СО., LTD було укладено зовнішньоекономічний Контракт №НК20230914 про поставку товару за визначеним асортиментом.
Відповідно до інвойсу від 25.10.2023 року визначено вартість товару на рівні 18 112,80 доларів США.
Однак, посадові особи Дніпровської митниці за результатом дослідження поданої митної декларації, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняли рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом) №UA110000/2024/000003/2 від 07.02.2024 року, розрахована митна вартість відповідачем визначена на рівні 69 207,60 доларів США.
На думку представника товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання «Мінерали України» витребовування платіжних документів, калькуляції транспортних послуг, порту відправлення та обчислення експедиторських послуг є помилковим, оскільки надані документи в своїй сукупності подані у відповідності до положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України та загалом підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню
Представник товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання «Мінерали України» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів - №UA110000/2024/000003/2 від 07.02.2024 року, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/6139/24 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Позивач 06.02.2024 року звернувся до Дніпровської митниці для здійснення митного оформлення товару: фітинги для труб і трубок з чорних металів.
Країна походження - Гонконг.
Поставка товарів здійснена на умовах FOB CN TIANGANG XINGANG.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
Відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
Відповідно до пунктів 2, 10 статті 58 Митного кодексу України та у відповідності з підпунктом 2 пункту 2 статті 52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (пункту 3 статті 53 Митного кодексу України), а саме:
- декларантом на підтвердження заявленої фактурної вартості товару до митного контролю надано платіжну інструкцію від 17.10.2023 № Р231017982 на суму 3598,24 дол.США. Документів щодо оплати балансового платежу у розмірі 80% декларантом до митного контролю не надано;
- відповідно до п.3.2 контракту від 14.09.2023 № НК20230914 ціна за товар включає в себе вартість продукції, тари, упаковки та необхідного для цього матеріалу, маркування, транспортні витрати та інші витрати, пов`язані з постачанням товару за цим договором. Однак, серед наданих до митного контролю документів відомості про включені у вартість товару складових, таких як вартість тари, упаковки та необхідного для цього матеріалу, маркування, транспортні витрати та інші витрати, пов`язані з постачанням товару, не наведено;
- відповідно до пункту 2.1.2 контракту від 14.09.2023 року №НК20230914 продавець зобов`язаний в узгоджені сторонами строки доставляти товар відповідної якості і кількості до місця передачі товару покупцю або зазначеній ним особі. Однак строки доставки товару у додатковій угоді від 14.09.2023 №1 не обумовлені;
- платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надані, відомості про додаткові витрати також не зазначені ні у заявці від 01.11.2023 року №8, ні в рахунках на оплату від 11.01.2024 №LS-4534080 та від 24.01.2024 №LS-4537302;
- відповідно до наданого до митного контролю сертифіката до договору страхування 05.11.2023 року №006, до ціни товару не в повному обсязі включені складові митної вартості;
- документи щодо понесених витрат на посередницькі послуги до митного контролю не надано;
- наданий до митного контролю прайс-лист від 05.09.2023 року б/н має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, оскільки містить інформацію щодо цін на товари лише зазначені у комерційних документах (інвойс, додаток до контракту) та адресовано безпосередньо покупцеві ТОВ «Мінерали України».
Митницею повідомлено декларанта, що згідно пункту 6 статті 53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
Митницею отримано лист декларанта від 07.02.2024 року № 0702-1, яким повідомлено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару в 10-денний термін надаватись не будуть.
Документального підтвердження або спростування виявлених розбіжностей - не надано.
У зв`язку з неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
У відповідності до пункту 3 статті 337 Митного кодексу України проведено контроль співставлення, автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах ДФС.
Відповідно до статті 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
До оцінюваного товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості -2 ґ - резервний метод.
З урахуванням положень пункту 2 частини 3 статті 64 Митного кодексу України, враховуючи подібні фізичні характеристики товару та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-ІХ (кілограм) на рівні 3,08 дол.США/кг.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 07.02.2024 року №UА110000/2024/000003/2.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю виробничого об`єднання "Мінерали України".
Відповідно до пункту 3.2 зовнішньоекономічного контракту №НК20230914 від 14.09.2023 року, ціна за товар включає в себе вартість продукції, тари, упаковки та необхідного для цього матеріалу, маркування, транспортні витрати та інші витрати, пов`язані з постачанням Товару за цим договором.
Саме зовнішньоекономічний контракт, підписаний обома сторонами, і є документом який підтверджує даний факт.
У заявці на перевезення від 01.11.2023 року №8 зазначена саме така вартість оплати страхування.
У відповідності до умов зовнішньоекономічного контракту №НК20230914 від 14.09.2023 року, поставка товару здійснюється на умовах поставки incoterms fob tianjin xingang, КИТАЙ, що передбачає використання морського транспорту.
Вид транспорту на ділянці перевезення від порту TIANJIN XIANGANG (Китай) до порту GDANSK (Польща) залишився незмінним, тобто вартість товару згідно контракту не змінилась.
Маршрут доставки товару автомобільним транспортом від порту GDANS (Польща) до місця призначення в Україні дійсно планувався на момент виходу товару з порту TIANJIN XIANGANG (Китай).
Але блокування руху вантажівок на українсько-польському кордоні зробило неможливим такий спосіб перевезення.
Тому від порту GDANSK (Польща) до місця призначення в Україні товар перевозився залізничним транспортом.
Рішення на зміну виду транспорту було прийнято 01 листопада 2023 року, на той момент сертифікат про походження був вже оформлений, оскільки заявка на його оформлення подається заздалегідь.

Зміна виду транспорту не може мати вплив на правила визначення митної вартості товару.

Митний кодекс України не передбачає ніяких винятків при визначенні митної вартості в залежності від виду транспорту.

Претензії до сертифікату про походження товару від 01.11.2023 №23С4401А1241/14261 зазначені в рішенні про коригування митної вартості товару є неприйнятними, оскільки згідно комерційних умов FOB, всі витрати по митному оформленню товару у країні експорту лежать на продавцеві та включаються до ціни товару.

Тобто в ціні товару вже включені всі комісійні та брокерські витрати з митного оформлення в Китаї.

Будь - які претензії щодо строку поставки товару є неприйнятними та незаконними, оскільки строки поставки товару не мають вплив ні на контрактну, ні на митну вартість товару.

До митного оформлення надано платіжну інструкцію від 17.10.2023 № Р231017982 щодо оплати 20% товару тому, що відповідно до додатку від 14.09.2023 №1 зазначено умови оплати 20% попередньої оплати здійснюється прямим грошовим переказом після підписання чинного Додатку; балансовий платіж у розмірі 80% сплачується прямим грошовим переказом після відвантаження товару з порту Китаю, проти копії оригінального коносаменту, але не обумовлено в який термін. Тому ніякої невідповідності не може бути, оскільки визначення строків оплати за товар є виключно прерогативою Сторін.

Післяплата не заборонена законом та не може бути підставою для відмови.

Платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надані з тієї причини, що на момент митного оформлення ці послуги ще не сплачені згідно з домовленістю між замовником та експедитором.

Це пов`язано з дуже тривалим терміном доставки вантажу залізничним транспортом та дуже тривалим терміном митного оформлення.

До митного оформлення надано документи які декларант має подати, а саме - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (частини 2 статті 53 Митного кодексу України).

Вимагати інші документи - заборонено.

Крім того, твердження що «відповідно до наданих рахунків на оплату транспортних послуг від 11.01.2024 року №SL-4534080 та від 24.01.2024 №SL-4537302 зазначено послуги за межами митної території України та по території України без зазначення конкретних географічних пунктів» не підтверджене жодним посиланням на нормативний акт, згідно якого ці відомості повинні бути вказані в рахунку.

Форма та зміст рахунків не регламентовані діючим законодавством України.

У наданих до митного оформлення заявці на перевезення від 01.11.2023 року №8, рахунку на оплату перевезення від 24.01.2024 року №SL-4537302 та довідці про транспортні витрати від 24.01.2024 року №418839 зазначені витрати по транспортно-експедиторському обслуговуванню за межами державного кордону України на суму 16159.40 грн., тобто в цю суму входять всі витрати пов`язані з транспортно-експедиторським обслуговуванням у порту Gdansk (розвантаження, навантаження, зберігання та інші).

Претензії до прайс - листа компанії НК ВЕST РІРЕ FITTTING СО., LIMITED від 05.09.2023 року безпідставні, оскільки згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України митний орган може надати письмову вимогу про надання додаткових документів виключно «у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, прайс - лист продавця не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

За викладених обставин, на думку представника позивача, документи подані декларантом до митного оформлення не містили розбіжностей та в повному обсязі підтверджували заявлені числові значення складових митної вартості декларованого товару.

З урахуванням викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України".

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України" - , місце реєстрації: вул. Юдіна, буд.15б, місто Дніпро, 49000.

Основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 46.74 - оптова торгівля залізними виробами, водопровідним та опалювальним устаткуванням і приладдям до нього.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України" перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Правобережна ДПІ, (Новокодацький р-н м.Дніпра), як платник податків з 27 червня 2000 року та як платник єдиного внеску з 01 грудня 2008 року.

Судом встановлено, що 14 вересня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання «Мінерали України» та НК ВЕSТ РІРЕ FITTING СО., LTD було укладено зовнішньоекономічний Контракт №НК20230914.

Відповідно до пункту 1.1. даного контракту продавець зобов`язується на умовах та спосіб визначений Додатками до контракту поставляти покупцю фітинги та фланці для труб з вуглецевої сталі, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар.

Відповідно до Додатку №1 від 14.09.2023 року, сторонами визначено асортимент товару, його попередню вартість, умови оплати.

Відповідно до інвойсу від 25.10.2023 року визначено вартість товару на рівні 18112,80 доларів США.

За поставлений товар покупець розрахувався відповідно до умов Додатку №1 до Контракту - 20% вартості Товару, що підтверджують платіжні документи №Р231017982 від 17.10.2023.

Відповідно до інвойсу та коносаменту, умови поставки - «РОВ», Ксинганг, Китай.

З метою митного оформлення товару "фітинги для труб і трубок з чорних металів" декларантом подано до Дніпровської митниці митну декларацію: №24UA93U2 від 06.02.2024 року.

Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 18 112,80 доларів США.

Відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Відповідно до пунктів 2, 10 статті 58 Митного кодексу України та у відповідності з підпунктом 2 пункту 2 статті 52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (пункту 3 статті 53 Митного кодексу України), а саме:

- декларантом на підтвердження заявленої фактурної вартості товару до митного контролю надано платіжну інструкцію від 17.10.2023 № Р231017982 на суму 3598,24 дол. США. Документів щодо оплати балансового платежу у розмірі 80% декларантом до митного контролю не надано;

- відповідно до п.3.2 контракту від 14.09.2023 року №НК20230914 ціна за товар включає в себе вартість продукції, тари, упаковки та необхідного для цього матеріалу, маркування, транспортні витрати та інші витрати, пов`язані з постачанням товару за цим договором. Однак, серед наданих до митного контролю документів відомості про включені у вартість товару складових, таких як вартість тари, упаковки та необхідного для цього матеріалу, маркування, транспортні витрати та інші витрати, пов`язані з постачанням товару, не наведено;

- відповідно до пункту 2.1.2 контракту від 14.09.2023 року №НК20230914 продавець зобов`язаний в узгоджені сторонами строки доставляти товар відповідної якості і кількості до місця передачі товару покупцю або зазначеній ним особі. Однак строки доставки товару у додатковій угоді від 14.09.2023 №1 не обумовлені;

- платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надані, відомості про додаткові витрати також не зазначені ні у заявці від 01.11.2023 року №8, ні в рахунках на оплату від 11.01.2024 №LS-4534080 та від 24.01.2024 №LS-4537302;

- відповідно до наданого до митного контролю сертифіката до договору страхування 05.11.2023 року №006, до ціни товару не в повному обсязі включені складові митної вартості;

- документи щодо понесених витрат на посередницькі послуги до митного контролю не надано;

- наданий до митного контролю прайс-лист від 05.09.2023 року б/н має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, оскільки містить інформацію щодо цін на товари лише зазначені у комерційних документах (інвойс, додаток до контракту) та адресовано безпосередньо покупцеві ТОВ «Мінерали України».

За результатами здійснення митного контролю з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог пунктів 2-3 статті 53 Митного кодексу України, протягом 10 календарних днів додатково необхідно надати (за наявності) такі додаткові документи, якщо такі документи не було подано раніше або в них не виявлені розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:

1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

5) виписку з бухгалтерської документації;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України" листом від 07.02.2024 року №0702-1 повідомило Дніпровській митниці, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару в 10-денний термін надаватись не будуть.

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, Дніпровською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості від 07.02.2024 року №UА110000/2024/000003/2.

У зв`язку з неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпровської митниці до оцінюваного товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості -2 ґ - резервний метод.

Відповідно до частини 7 статті 59 Митного кодексу України у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

З урахуванням положень пункту 2 частини 3 статті 64 Митного кодексу України, враховуючи подібні фізичні характеристики товару та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 року №2697-ІХ (кілограм) на рівні 3,08 дол.США/кг.

З матеріалів справи вбачається, що різниця митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю розрахованою декларантом та митною вартістю розрахованою митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів складає 1 810 604,28 грн.

На думку представника товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання «Мінерали України» надані документи в своїй сукупності подані у відповідності до положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України та загалом підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню

Представник товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання «Мінерали України» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів - №UA110000/2024/000003/2 від 07.02.2024 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для зазначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" №599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності в документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.

Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.

Відтак, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 року у справі №810/2784/18, який підлягає врахуванню судом в спірних правовідносинах.

Щодо сертифікату до договору про страхування, суд виходить з наступного.

Відповідно до наданого до митного контролю сертифіката до договору страхування 05.11.2023 №006 зазначена страхова сума 2300,00 грн. (64 дол.США), оскільки згідно п.4.6 Договору ТЕО №27437 від 27.04.2023 року, «розрахунки за цим Договором, вартість яких погоджена сторонами в еквіваленті - в доларах США, здійснюються в гривнях за курсом, погодженим сторонами в заявці».

Суд зазначає, що в заявці на перевезення від 01.11.2023 року №8 зазначена саме така вартість оплати страхування, як і була визначена декларантом.

Щодо перевезення товару, суд виходить з наступного.

Відповідно до графи 3 наданого сертифікату про походження від 01.11.2023 №23С4401А1241/14261 вчинено запис FROM XINGANG TO GDANSK РОLAND BУ SЕА, ТНЕN FRОМ GDANSK, РОLAND ТО DNIPRO BУ ТRUCK (авто).

У відповідності до умов зовнішньоекономічного контракту №НК20230914 від 14.09.2023 року, поставка товару здійснюється на умовах поставки incoterms fob tianjin xingang, КИТАЙ, що передбачає використання морського транспорту.

Вид транспорту на ділянці перевезення від порту TIANJIN XIANGANG (Китай) до порту GDANSK (Польща) залишився незмінним, тобто вартість товару згідно контракту не змінилась.

Маршрут доставки товару автомобільним транспортом від порту GDANS (Польща) до місця призначення в Україні планувався на момент виходу товару з порту TIANJIN XIANGANG (Китай).

Але блокування руху вантажівок на українсько-польському кордоні зробило неможливим такий спосіб перевезення.

Тому від порту GDANSK (Польща) до місця призначення в Україні товар перевозився залізничним транспортом.

Рішення на зміну виду транспорту було прийнято 01 листопада 2023 року, на той момент сертифікат про походження був вже оформлений, оскільки заявка на його оформлення подається заздалегідь.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що зміна виду транспорту не може мати вплив на правила визначення митної вартості товару, оскільки Митний кодекс України не передбачає винятків при визначенні митної вартості в залежності саме від виду транспорту.

Щодо сертифікату про походження товару, суд виходить з наступного.

Згідно комерційних умов FOB, всі витрати по митному оформленню товару у країні експорту лежать на продавцеві та включаються до ціни товару.

Тобто в ціні товару вже включені всі комісійні та брокерські витрати з митного оформлення в Китаї.

Суд погоджується з доводами представника позивача в частині, що порушення строку поставки товару не мають впливу ні на контрактну, ні на митну вартість товару, яке задекларована позивачем.

Щодо сплати за товар, суд виходить з наступного.

До митного оформлення надано платіжну інструкцію від 17.10.2023 № Р231017982 щодо оплати 20% товару, тому що відповідно до додатку від 14.09.2023 №1 зазначено умови оплати 20% попередньої оплати здійснюється прямим грошовим переказом після підписання чинного Додатку; балансовий платіж у розмірі 80% сплачується прямим грошовим переказом після відвантаження товару з порту Китаю, проти копії оригінального коносаменту, але не обумовлено в який термін.

Суд зазначає, що оскільки визначення строків оплати за товар є виключно прерогативою сторін, то відповідно післяплата не заборонена законом та не може бути підставою для відмови в митному оформленні товару.

Щодо транспортних послуг, суд виходить з наступного.

До митного оформлення надано документи які декларант має подати, а саме - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (частина 2 статті 53 Митного кодексу України).

Судом встановлено, що в наданих до митного оформлення заявці на перевезення від 01.11.2023 року №8, рахунку на оплату перевезення від 24.01.2024 року №SL-4537302 та довідці про транспортні витрати від 24.01.2024 року №418839 зазначені витрати по транспортно-експедиторському обслуговуванню за межами державного кордону України на суму 16159.40 грн., тобто в цю суму входять всі витрати пов`язані з транспортно-експедиторським обслуговуванням у порту Gdansk (розвантаження, навантаження, зберігання та інші).

Щодо витребування додаткових документів, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 14 вересня 2023 року між ТОВ виробниче об`єднання «Мінерали України» та НК ВЕSТ РІРЕ FITTING СО., LTD було укладено зовнішньоекономічний Контракт №НК20230914 про поставку товару за визначеним асортиментом.

З метою митного оформлення товару товариством з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання «Мінерали України» подано до Дніпровської митниці митну декларацію №24UА93U2 від 06.02.2024 року, разом з якою на етапі підтвердження митної вартості товарів у відповідності з вимогами статті 53 Митного кодексу України було надано пакет первинних документів з урахуванням обраного основного методу визначення митної вартості товарів, а саме:

- сертифікат якості б/н від 25.10.2023 року;

- пакувальний лист б/н від 25.10.2023 року;

- рахунок-фактуру - НК20230914-1 від 25.10.2023 року;

- коносамент №273653453 від 05.11.2023 року;

- коносамент №SZX231005849 від 05.11.2023 року;

- накладну УМВС №513895 від 04.01.2024 року;

- сертифікат про походження товару 23СА4401А1241/14261 від 01.11.2023 року;

- митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів від 29.01.2024 року;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.02.2024 року;

- картку відмови у прийнятті митної декларації UA110050/2024/000051 від 06.02.2024 року;

- прайс-лист б/н від 05.09.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №Р231017982 від 17.10.2023 року;

- рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця товару LS4534080 від 11.01.2024 року та LS-4537302 від 24.01.2024 року;

- калькуляцію транспортних послуг №24-01/1 від 24.01.2024 року;

- страховий поліс №006 від 05.11.2023 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного контракту №1 від 14.09.2023 року;

- договір про надання послуг митного брокера №230522 від 23.05.2022 року;

- договір про перевезення №27423 від 27.04.2023 року та №8 від 01.11.2023 року;

- інші некласифіковані документи - ГОСТ 17375-2001 від 01.01.2003 року.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №810/4258/18, зазначено, що: «Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтованості неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумніву достовірності наданої інформації.

Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена».

У даному випадку відповідач не зазначає, яким саме чином подання будь-яких інших документів з цього питання може вплинути на митну вартість товару за ціною договору.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначені висновки відповідача є помилковими та не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю виробничого об`єднання "Мінерали України" надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість, всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Митного кодексу України).

Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.

Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, а висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.

З урахуванням наведеного вище рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110000/2024/000003/2 від 07.02.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України".

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 6789,77 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приватбанк" №2289 від 27 лютого 2024 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України" () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 6789,77 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят сім копійок)

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110000/2024/000003/2 від 07.02.2024 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Мінерали України" () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6789,77 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник