Справа № 140/413/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/413/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови у видачі довідки про надання відстрочки від призову за мобілізацією та зобов`язання надати довідку про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на відстрочку відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

18.12.2023 він з усною заявою звернувся до відповідача про надання йому відстрочки від призову за мобілізацією, для чого надав відповідні підтверджуючі документи. Однак, відповідач повідомив його про необхідність підтвердження перебування дитини на його утриманні. Позивач з посиланням на норми чинного законодавства, які регламентують право осіб на відстрочку від мобілізації, вважає дії відповідача щодо відмови в наданні йому відстрочки протиправними та такими, що порушують його права та права дитини. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав. Вказав на те, що ОСОБА_1 15.12.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду та звірки облікових даних. Позивач в усній формі заявив, що хоче отримати відстрочку від призову на військову службу. Документи, які підтверджують вказане право, ним надані не в повному обсязі та не були належним чином завірені. У зв`язку з чим йому було роз`яснено необхідність подання оригіналів документів та їх належно завірити. Будь-якої письмової заяви про надання відстрочки ним подано до відповідача не було. 15.12.2023 позивачу було виписано повістку на 18.12.2023 09:00 год для уточнення облікових даних та наданні підтверджуючих документів та проходження медичного огляду. Однак, в зазначену дату позивач не прибув та документів не подав.

З посиланням на норми чинного законодавства, вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач ще раз наголосив на правомірності своїх вимог та права на відстрочку від призову.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.03.2016 року (виданого повторно) (а.с.8).

Мати неповнолітнього ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) померла у 2016 році, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 11.01.2016 (а.с.15).

05.12.2023 позивачу видано повістку № 2128/10, відповідно до якої йому необхідно з`явитись до відповідача на 09:00 год.15.12.2023. ОСОБА_1 отримав повістку особисто 14.12.2023, про що засвідчує його підпис (а.с.33).

В подальшому позивачу виписано повістку про необхідність прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09.00 год 18.12.2023, яка ним отримана 15.12.2023 (а.с.34).

Із рапорта начальника відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 від 18.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 був зобов`язаний прибути до відповідача на 09:00 год 18.12.2023 та надати підтверджуючі документи стосовно права на відстрочку, однак в зазначений час не прибув без поважних причин (а.с.32).

На даний час відповідачем з приводу надання відстрочки позивачу рішення не приймалося.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частини 1 статті 5 даного Закону. звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з частинами 4-7 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Преамбулою Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що цей Закон встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Абзацом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Статтею 23 даного Закону визначено перелік військовослужбовців, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації .

Зокрема такою підставою, що надає право на відстрочку під час мобілізації є самостійне виховання жінкою або чоловіком дитини (дітей) віком до 18 років (абзац 5 частини 1 статті 23 вказаного Закону).

За змістом Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомити в семиденний строк органи в яких вони перебувають на обліку про зміну персональних даних, а також надавати інші документи, що в тому числі підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Після опрацювання документів ТЦК вносяться відомості до військово облікових документів, в тому числі робляться відмітки про наявність відстрочки від призову.

Предметом спірних правовідносин в даній справі є відмова відповідача у видачі довідки про надання відстрочки від призову за мобілізацією та зобов`язання видати таку довідку.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він 18.12.2023 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання йому відстрочки з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак йому в цьому було відмовлено.

З даного приводу суд вказує на наступне.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач 14.12.2023 був викликаний повісткою для звірки облікових даних, проходження медичної комісії на 09:00 год. 15.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить його особистий підпис на повістці.

Він в усній формі заявив про бажання отримати відстрочку від призову по мобілізації, з причини самостійного виховання дитини до 18 років.

Документи, які підтверджують право на відстрочку були надані позивачем не в повному обсязі та були не належним чином завірені.

Будь-якої письмової заяви з приводу отримання відстрочки ОСОБА_1 в цей день подано не було.

У зв`язку із зазначеним та для перевірки всіх обставин, які повідомив позивач, йому було запропоновано звернутись до органів місцевого самоврядування для отримання відповідних документів, які його підтверджують право на відстрочку та ту обставину, що він дійсно самостійно виховує дитину до 18 років.

15.12.2023 позивачу було виписано повістку на 09.00 год 18.12.2023 для уточнення облікових даних, зібрання документів для отримання відстрочки. В цей же день він отримав карту медичного огляду та був направлений на ВЛК.

Із рапорту А.Корецього вбачається, що ОСОБА_1 18.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

Суд зазначає, що за змістом вищевказаних нормативних актів право на отримання відстрочки, за наявності для цього підстав, повинно бути реалізовано особою за її волевиявленням на підставі особисто поданої заяви із долученням до неї відповідних документів.

Лише після опрацювання заяви та долучених до неї документів відповідачем приймається рішення про надання військовозобов`язаному відстрочки з підстав, визначених законом, про що вносяться відповідні відомості у військово облікові документи.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналізуючи вищевикладене суд зазначає, що підставою для звернення до адміністративного суду є наявність у позивача порушених прав, свобод або інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень. В такому випадку порушені права підлягають захисту судом у спосіб, що дозволить відновити таке порушене право.

Як вже зазначалося судом, письмової заяви про надання відстрочки ОСОБА_1 не подавав та за наслідками її розгляду будь-якого рішення відповідачем про надання відстрочки чи у її відмові відповідачем не приймалося та зміни у військово-облікові документи не вносились.

Відтак, на даний час будь-яких рішень, дій чи бездіяльності, які б порушували права, свободи чи його інтереси позивача, що потребують судового захисту, відповідачем не приймалося та не вчинялося.

В даному випадку, позивач звернувся за захистом прав, які жодним чином відповідачем не порушені.

Отже, суд зазначає, що в разі якщо фактично спору між сторонами не існує, то спірні правовідносини не виникають, а відтак, і право на звернення до суду не може бути реалізоване.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

При цьому суд зазначає, що позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у видачі довідки про надання відстрочки по мобілізації. Однак, як вбачається із матеріалів справи, в тому числі із позовної заяви позивача, з цього приводу ОСОБА_1 взагалі не звертався до відповідача та про її видачу не просив.

Слід наголосити, що надання відстрочки від призову по мобілізації та видача довідки про її наявність не є тотожними поняттями за своїм змістом та є різними по своїй суті.

Така довідка може бути видна за наявності підстав, на думку суду, лише при реалізації військовозобов`язаним права на відстрочку у встановленому порядку, яке належним чином зафіксоване у військово облікових документах.

Крім того, суд звертає увагу на невідповідність тверджень позивача, наведених у позовній заяві та фактичним обставинам, встановлених під час розгляду справи. Зокрема, позивач стверджує, що він звернувся із заявою про надання відстрочки 18.12.2023, хоча фактично він в цей день до РТЦК СП не з`явився, а був там 15.12.2023.

Позивачем не було належними та допустимими доказами доведено ту обставину, що він дійсно звертався із заявою про надання йому відстрочки та подавав відповідачу всі необхідні документи на підтвердження цього права, а той в свою чергу не прийняв за наслідками поданої заяви будь-якого рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд приходить до висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк