Справа № 300/6676/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 рокуСправа № 300/6676/23 пров. № А/857/70/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2023 року (суддя Шумей М.В., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ) в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.16-18), просив:

визнати протиправними дії ГУПФ щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу та виплатити з 01.07.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713);

зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок та виплатити недоотриману частину пенсії ОСОБА_1 за період: вересень, жовтень, листопад та грудень 2019 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В доводах апеляційної скарги вказує, що виплата доплати згідно Постанови №713 припинена 01.10.2021, отже здійснення перерахунку з 01.07.2021 є необгрунтованим та безпідставним. Зазначає, що перерахунок пенсії у розмірі 100 % підвищення проведено з 03.03.2019 по 03.09.2019, оскільки 04.09.2019 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі Постанова №804). Також вказає на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713. Крім того, зазначено, що відповідач не надав обґрунтувань, щодо нарахування пенсії в меншому розмірі ніж розмір пенсійної виплати, який виник внаслідок перерахунку пенсії згідно рішення суду. Також вказав, що за загальним правилом, не існує строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Такі висновки суду першої інстанції є частково вірними.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XIІ).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі № 300/2300/21, яке набрало законної сили 27.07.2021, зокрема зобов`язано ГУПФ провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 05.03.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно довідки Адміністрації державної прикордонної служби України №11/4010 від 25.02.2021 (далі Довідка), з врахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 (далі Рішення суду).

На виконання Рішення суду ГУПФ здійснило перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої Довідки, однак не нарахувало позивачу щомісячну доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000 гривень.

02.02.2023 позивачем подано заяву про перерахунок його пенсії та відновлення належної йому доплати у розмірі 2000 грн передбаченої Постановою № 713 до ГУПФ.

У відповідь на вищезазначену заяву ГУПФ надіслало відмову від 23.02.2023 у задоволенні вимоги позивача, мотивуючи тим, що пенсія позивача після перерахунку на виконання Рішення суду збільшилась більше ніж на 2000 грн і позивач втратив право на встановлення щомісячної доплати, передбаченої Постановою № 713, у розмірі 2000 гривень

Пенсія позивача, яка була перерахована ГУПФ склала в сумі 6894,27 грн.

13.06.2023 позивач звернувся до в.о. начальника ГУПФ з проханням роз`яснення на яких підставах зменшено розмір нарахування пенсії позивача за вересень-грудень 2019 року.

У відповідь на дане звернення ГУПФ 06.07.2023 повідомило позивача про те, що на виконання Рішення суду проведено відповідний перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсійної виплати позивача склав 6894,27 грн, проте не зазначено причин зменшення розміру пенсійних виплат за вересень-грудень 2019 року.

Згідно розрахунку пенсії позивача від 13.06.2023, сума яка підлягала виплаті склала вересень 6563,66 грн, жовтень 5718,74, листопад 5718,74 грн та грудень 5718,74 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, апеляційний суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Апеляційний суд враховує, що на виконання Рішення суду у жовтні 2021 року відповідачем здійснено перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, за результатами якого припинено виплату доплати згідно Постанови №713.

У лютому 2022 року позивач звертався до ГУПФ із заявою про відновлення починаючи з 01.10.2021 виплату доплати до пенсії в сумі 2000 грн згідно Постанови №713. Відмовлено у такому поновленні виплати 23.02.2023.

Тобто, позивач, ще у період подання заяви від 02.02.2023 знав, що з жовтня 2021 року йому було припинено виплату передбаченої Постановою №713 доплати до пенсії.

Проте до адміністративного суду з розглядуваним позовом позивач звернувся лише 27.09.2023, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС.

В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду, позивач покликається на те, що він не є спеціалістом в галузі права і при перерахунку його пенсії ГУПФ у нього не було сумнівів у протиправності дій відповідача. Він мав сподівання добросовісність дій органу Пенсійного фонду. Про зміну розміру пенсії його ніхто не повідомляв. У лютому 2023 року позивач в інтернеті почитав, що військовим пенсіонерам припинено виплату доплати у розмірі 2000 грн і цього ж місяця звернуся до відповідача із заявою про надання відповідної інформації. Також вказує, що такі протиправні дії ГУПФ призвели до розвитку у позивача численних хвороб.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що отримання позивачем листів відповідача від 23.02.2023, 05.06.2023, 06.07.2023 у відповідь на його заяви-звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Позивач щомісячно отримував пенсійні платежі, а тому в будь-якому разі її розмір був відомий позивачу. До того ж, позивач мав об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено той чи інший перерахунок пенсії, з яких складових вона складається, як обрахована, зокрема і щодо питання отримання/неотримання щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону №1788-ХІ та статті 46 Закону №1058-ІV (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 та зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713 у розмірі 2000,00 грн, позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 123 КАС та залишення без розгляду позовних вимог у відповідній частині.

При цьому, слід зазначити, що відповідач як у відзиві на позовну заяву так і в апеляційній скарзі звертав увагу на факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду із відповідними вимогами, а позивач в свою чергу не навів належних доводів та обґрунтувань щодо питання строку звернення до адміністративного суду із цим позовом.

Вказана правова позиція щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 122, 123 КАС узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а та постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Відповідно до частини першої статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 8 частини першої статті 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами третьою і четвертою статті 123 КАС передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог у наведеній вище частині, які стосуються періоду поза межами 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми процесуального права в частині вирішення позовних вимог до відповідача ГУПФУ про визнання протиправними дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії згідно Постанови №713 та зобов`язання провести нарахування і виплату позивачу з 01.07.2021 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713, а відтак оскаржуване рішення суду у наведеній частині відповідно до вимог статті 319 КАС підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про залишення позову в цій частині без розгляду за період із 01.07.2021 по 26.03.2023, з наведених вище підстав.

Відносно решта позовних вимог, заявлених в межах строку звернення до суду, щодо визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713 у розмірі 2000 грн та зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату спірної доплати у розмірі 2000 грн, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ключовим у цій справі є питання про наявність правових підстав для виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ регулює Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до положень статті 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову №713.

Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Пунктом 3 Постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01.07.2021 виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання Рішення суду ГУПФ 01.02.2022 здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.10.2021 проведено перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 05.03.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно Довідки, з врахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Після проведення вказаного перерахунку припинено виплату доплати в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713.

Вирішуючи спірні правовідносини апеляційний суд зауважує, що подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

« 44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700 грн..

45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі №826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУПФ 01.10.2021 на виконання Рішення суду, з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.».

Апеляційний суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку Верховного Суду у справі, що розглядається.

Також аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі №600/870/22-а, 04 квітня 2023 року у справі №380/25987/21, від 18 квітня 2023 року у справі №560/6528/22 та від 17 травня 2023 року у справі №620/5518/22.

Застосовуючи ці висновки до обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача, проведений ГУПФ у лютому 2022 року на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн, в межах шестимісячного строку звернення до суду, відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети її прийняття - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

За таких обставин, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у поновленні виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн позивачу з 27.03.2023 у розмірі 2000 грн згідно Постанови №713 визнається судом протиправною. Відтак позовні вимоги у наведеній частині є обґрунтованими та, відповідно, підлягають задоволенню.

Надаючи об`єктивну оцінку наявності порушеного права, враховуючи, що позивачу протиправно не проводилась спірна доплата до пенсії, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача апеляційний суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу з 27.03.2023 доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень згідно Постанови №713. Наслідком вказаного є необхідність зобов`язання відповідача провести з 27.03.2023 нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень відповідно до Постанови №713.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУПФ здійснити перерахунок та виплатити недоотриману частину пенсії ОСОБА_1 за період: вересень, жовтень, листопад та грудень 2019 року, то судом встановлено наступне.

Так як зазначено у листі ГУПФ від 06.07.2023 на виконання Рішення суду позивачу у вересні 2021 року проведено відповідний перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсійної виплати склав 6894,27 грн. Перерахунки 100% підвищення проведено з 05.03.2019 по 03.09.2019, оскільки 04.09.2019 набула чинності Постанова №804.

14.08.2019 Кабінет Міністрів України видав Постанову № 804.

Зазначеною постановою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2020 року у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, визнано Постанову № 804 протиправною та нечинною повністю.

За змістом частини другої статті 265 КАС нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, в силу приписів частини другої статті 265 КАС Постанова № 804 втратили чинність з 05.03.2019 та з 31.03.2020 відповідно.

За змістом статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 у справі № 160/1088/19).

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами Постанова № 804 є протиправною й такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, в яких суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачка має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 05.03.2019 на підставі Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії

Відповідач не надав обґрунтувань, щодо нарахування пенсії в меншому розмірі ніж розмір пенсійної виплати, який виник внаслідок перерахунку пенсії згідно рішення суду. Відповідач в своїй відповіді від 06.07.2023 року №60125656/Є-02/8-0900/23, зазначив, що розмір пенсійної виплати позивача становить 6894, 27 грн. Однак, виплати за вересень-грудень 2019 року здійснювались у меншому розмірі.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2023 року, в частині задоволення позову, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», скасувати та прийняти постанову, якою позов в цій частині задовольнити частково. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити з 27.03.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 по 26.03.2023 залишити без розгляду. В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2023 року залишити без змін. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний