Справа № 240/25686/22
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/25686/22

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токарева М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватне підприємство "Контакт" до Одеська митниця Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправним і скасувати видане Одеською митницею Держмитслужби України Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2022/000245/2 від 30.09.2022;

- визнати протиправною і скасувати видану Одеською митницею Держмитслужби України Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.09.2022 № UА500020/2022/000559 від 30.09.2022.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно скориговано митну вартість товару та винесено картку відмови, оскільки документами, які підтверджують суму, яка підлягає сплаті та була сплачена за товар, імпортований підприємством, є: проформа-інвойс DT-20211115 від 15.11.2021, комерційний інвойс DT-20211115 від 15.11.2021, пакувальний лист DT-20211115 від 15.11.2021, прайс-лист продавця товару від 01.11.2021, експортна митна декларація №00122863 від 13.02.2022, платіжні доручення 30JBKLM1 від 18.01.2022, 2JBKLM1 від 03.02.2022, 3JBKLM2 від 09.02.2022 про повну оплату вартості товару.. Відповідачем не взято уваги, те, що у зв`язку з воєнним станом та закриття всіх морських портів України, що унеможливлювало поставку товару, Продавець за домовленістю з Покупцем вирішив перенаправити товар в порт Трієста (Італія) з подальшою поставкою в Україну на умовах DAP "Одеса-порт", взявши на себе всі витрати по транспортуванню, що підтверджується доповненням №1 від 02.05.2022 до цього контракту та листом Продавця №153 від 03.05.2022. Митна вартість товару не змінилася.

Крім того, коригування було здійснено виходячи з цінової інформації на подібний товар, яка міститься в ЄАІС, на підставі МД №UА500130/2022/3769 від 03.02.2022 та № UА408020/2022/22526 від 06.07.2022 на рівні 2,18 дол. США/кг. за ціною угоди щодо ідентичних товарів. здійснюючи коригування митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів, Відповідач в своєму Рішенні посилається на використання інформації про вищий рівень митної вартості подібних товарів з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби у максимально наближений до митного оформлення час від 03.02.2022 та 06.07.2022. Проте підтвердження цього не має. Невідомо також чи використано при цьому найменшу митну вартість, як передбачено законом. Чи є вона такою зі змісту рішення не видно.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування відзиву вказано, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № № UA500020/2022/016869 від 26.09.2022 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000245/2 від 30.09.2022, а саме:

1) відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.5.1 зовнішньоекономічний договору (контракту) товар поставляється в достатньо міцній упаковці, яка захищає товар від пошкодження. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; 2) у наданому до митного оформлення пакувальному листі відсутні посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт)/інвойс, згідно якого здійснюється дана поставка; 3) в коносаменті від 15.02.2021 № QDLSEC220100257 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT PREPAID» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Разом з тим, статтею 1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.11.2021 № DT2022 товари постачаються на умовах CІF Odesa, що визначає вартість товарів як таку, що включає в себе вартість, страхування та фрахт. Однак ні в рахунку-фактурі (інвойсі) від 15.11.2021 № DT-20211115, ні в інших товаросупровідних документах не зазначено таких складових митної вартості, що унеможливлює визначити її вплив на формування митної вартості товару.

До митного оформлення надано також доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.05.2022 № 1 зі зміною умов поставки на DAP Odesa, проте відвантаження товарів відбулося 15.02.2022, тобто до внесення відповідних змін та доповнень, а отже на умовах CІF Odesa. Крім того окремі подані до митного оформлення документи мають різну щільність друку та розмитість шрифту, митниця не наполягає на даному факті, але це може свідчити про факт їх підробки. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису та фізичних характеристик товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим і становить:

по товару № 1 2,18 дол. США/кг (МД від 03.02.2022 № UA500130/2022/3769; від 06.07.2022 № UA408020/2022/22526), ніж заявлено декларантом (1,812 дол. США/кг).

У відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000245/2 від 30.09.2022. У рішенні про коригування митної вартості № UA500020/2022/000245/2 від 30.09.2022 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що правильно задекларували в митній декларації умови поставки DAP Тернопіль і не зобов`язані були включати в митну вартість імпортованого товару страхування і транспортні витрати продавця та підтверджувати їх відповідачу. Всі надані документи, дозволяли впевнитися і в цілі, яка підлягала до сплати за оцінювані товари, і в числових значеннях складових1 митної вартості товарів. Ніяких розбіжностей вони не містили і не давали жодних підстав для обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив наступні обставини.

На виконання зовнішньоекономічного контракту DT2022 від 15.11.2021 з фірмою «SHANDONG DAT AN G MACHINERY TECHNOLOGY CO.,LTD.» (Китай), позивачем на митну територію України ввезено товари: "Верстати каменерізальні однодисковімостового типу..." Всього 4 комплекти.

26 вересня 2022 року уповноваженою особою агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40 № UA500020/2022/016869.

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

контракт DT2022 від 15.11.2021 з фірмою «SHANDONG DAT AN G MACHINERY TECHNOLOGY CO.,LTD.» (Китай), доповнення 1 від 02.05.2022 до цього контракту, проформою-інвойсом DT- 20211115 від 15.11.2021, комерційний інвойс DT-20211115 від 15.11.2021, пакувальний лист DT-20211115 від 15.11.2021, експортна митна декларація №00122863 від 13.02.2022, платіжне доручення №30JBKLM1 від 18.01.2022, № 2JBKLM1 від 03.02.2022, №3JBKLM2 повну оплату вартості товару.

Разом з тим, відповідачем було виявлено розбіжності в поданих документах та те, що позивачем документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, у зв`язку з чим, митницею 26.09.2022 електронним повідомленням направлено уповноваженій особі декларанта вимогу про надання додаткових документів наступного змісту: «Прошу надати оригінали товаросупровідних документів згідно вимог пункту 2 статті 264 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року N 4495-VI.

Прошу надати додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України ві13 березня 2012 року N 4495-VI а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або нформація бржових організацій про вартість товару або сировини, копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації У відповідності до частини 6 статті 53МКУ декларант або уповноважена особа за власним бажанням: може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару:

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.09.2022 №UА403030/2022/000046/2.

товаросупровідні документи не містять інформації щодо включення/невключения даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за оцінювані товари, а саме пакування і фрахт;

У рішенні про коригування митної вартості вказано, що у пакувальному листі відсутнє постання на зовнішньоекономічний контракт чи інвойс, згідно якого здійснюється дана поставка;

рахунок-фактура та інші товаросупровідні документи не містять такі . складові митної вартості, як страхування та фрахт, через що неможливо перевірити їх вплив на формування митної вартості товару;

відвантаження товару відбулося 15.02.2022 на умовах CIF Одеса, а до митного оформлення подано доповнення до контракту №1 від 02.05.2022, згідно з якими, умови поставки змінено на DAP «Одеса-порт»;

митна вартість ввезеного товару нами товару є нижчою за вартість аналогічних товарів, ввезених раніше на митну територію України в найближчий до митного оформлення час, що підтверджується даними ЄАІС Держмитслужби, і що в сукупності це давало митниці право на витребування додаткових документів згідно з положеннями ч.З ст.53 Митного кодексу України;

крім того, у прайс-листі виробника товару не зазначено період дії, на який дійсна дана пропозиція;

не подані усі документи згідно з переліком і відповідно до умов, зазначених в частині 2-4 ст.53 Митного кодексу України і не спростовані наявні розбіжності в документах, на які зверталася увага;

а тому, з врахуванням вище означеного, митна вартість не може бути визначена за основним методом, в зв`язку з чим було вибрано другорядний метод для визначеннямитної вартості товарів за резервнім методом на підставі інформації з МД №UА500130/2022/3769 від 03.02.2022 та № UA408020/2022/22526 від 06.07.2022.

На виконання зазначених вимог відповідача 28.092022 додатково були надані такі документи:

1) прайс-лист виробника - фірми «SHANDONG DATANG MACHINERY TECHNOLOGY CO.,LTD.» (Китай) від 01.11.2021;

2) висновок Житомирської ТПП №В-2166 від 19.09.2022 про вартісні характеристики товарів;

3) копію митної декларації країни відправлення №00122863 від 13.02.2022 з перекладом (копія повідомлення декларанта додається ).

Проте, отримавши зазначені документи, відповідач 30.09.2022 повідомив, підприєство нібито не скористалося своїм правом про надання додаткових документів ( що не відповідає дійсності ) щодо ціни, яка була сплачена або підлягає сплати за оцінювані товари, а тому митна вартість заявленого до митного оформлення товару буде скоригована з використанням другорядних методів визначення митної вартості (копія повідомлення митниці M3 декларанту).

На підставі цього відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №500020/2022/000245/2 від 30.09.2022, в якому зазначив, що позивачем не подані усі документи згідно з переліком і відповідно до умов, зазначених в частині 2-4 ст.53 Митного кодексу України і не спростовані наявні розбіжності в документах, на які зверталася увага;

- у прайс-листі виробника товару не зазначено період дії, на який дійсна дана пропозиція;

- на підставі аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби рівень митної вартості подібних товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим і становить 2,18 дол. США/кг, а тому митна вартість не може бути визначена за основним методом, в зв`язку з чим було вибрано другорядний метод для визначення митної вартості товарів - за ціною угоди щодо ідентичних товарів на підставі інформації з МД №UА500130/2022/3769 від 03.02.2022 та № UA408020/2022/22526 від 06.07.2022.

На підставі вказаного рішення, відповідач видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.09.2022 № №UA500020/2022/000559.

Позивач, вважаючи такі рішення і картку відмови протиправними, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами статей 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

За змістом частини першої статті 51, частини першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною другою статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

За приписами статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

26.09.2022 позивачем подано до відділу митного оформлення №1 митного посту "Одеса-порт" Одеської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію (далі ЕМД) типу ІМ-40 №UА500020/2022/016869 для здійснення митного оформлення ввезених для нашого підприємства товарів - «Верстати каменерізальні однодискові мостового типу... Всього 4 комплект» загальною вартістю 36400 дол. США, вага нетто 20080 кг, за кодом згідно УКТЗЕД , заявивши митну вартість цього товару за основним (1, першим) методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору (вартістю операції), виходячи з вартості 1,81 дол. США за 1 кг товару.

Факт придбання вказаного товару підтверджується контрактом DT2022 від 15.11.2021 з фірмою «SHANDONG DAT AN G MACHINERY TECHNOLOGY CO.,LTD.» (Китай), доповненням 1 від 02.05.2022 до цього контракту, проформою-інвойсом DT- 20211115 від 15.11.2021, комерційним інвойсом DT-20211115 від 15.11.2021, пакувальним листом DT-20211115 від 15,11.2021, експортною декларацією №00122863 від 13.02.2022, платіжними дорученнями від 18.01.2022, 2JBKLM1 від 03.02.2022, 3JBKLM2 повну оплату вартості товару.

В подальшому на вимогу митниці додатково було надано: прайс-лист виробника - фірми «SHANDONG DATANG MACHINERY TECHNOLOGY CO.,LTD.» (Китай) від 01.11.2021;

2) висновок Житомирської ТПП №В-2166 від 19.09.2022 про вартісні характеристики товарів;

3) копію митної декларації країни відправлення №00122863 від 13.02.2022 з перекладом

Разом з тим, за результатами аналізу вказаних документів, відповідач вирішив, що митна вартість не може бути визначена за основним методом та прийняв рішення про її коригування.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на наступних доводах:

1) відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.5.1 зовнішньоекономічний договору (контракту) товар поставляється в достатньо міцній упаковці, яка захищає товар від пошкодження.

2) у наданому до митного оформлення пакувальному листі відсутні посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт)/інвойс, згідно якого здійснюється дана поставка;3) в коносаменті від 15.02.2021 № QDLSEC220100257 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT PREPAID» тобто фрахт сплачено в порту відправлення.

Разом з тим, статтею 1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.11.2021 № DT2022 товари постачаються на умовах CІF Odesa, що визначає вартість товарів як таку, що включає в себе вартість, страхування та фрахт.

Однак ні в рахунку-фактурі (інвойсі) від 15.11.2021 № DT-20211115, ні в інших товаросупровідних документах не зазначено таких складових митної вартості, що унеможливлює визначити її вплив на формування митної вартості товару.

До митного оформлення надано також доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.05.2022 № 1 зі зміною умов поставки на DAP Odesa, проте відвантаження товарів відбулося 15.02.2022, тобто до внесення відповідних змін та доповнень, а отже на умовах CІF Odesa. крім того окремі подані до митного оформлення документи мають різну щільність друку та розмитість шрифту, що може свідчити про факт їх підробки.

Суд не погоджується з висновками відповідача, з огляду на таке.

Дійсно, як свідчать матеріали справи, 26.09.2022 було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40№ UA500020/2022/016869, у якій зазначено умови поставки товару DAP Одеса.

За умовами контракту фірмою «SHANDONG DAT AN G MACHINERY TECHNOLOGY CO.,LTD.» (Китай), та приватним підприємством "Контакт" (Україна), товар перевозиться на умовах CIF порт України.

В подальшому було укладено доповнення №1 від 02.05.2022 до вказаного контракту та вказано, що поставка товару здійснюється на умовах DAP Одеса Україна.

Отже, сторонами за їх згодою було змінено умови поставки товару шляхом внесення доповнення до контракту . Суд звертає увагу, що зазначене доповнення №6 надавалося при до митного оформлення товару на митниці, що відповідачем не заперечується.

Однак, відповідач протиправно на вказані обставини не звернув увагу та доповнення до контракту не врахував, що призвело до безпідставного коригування митної вартості товару та донарахування митних платежів.

Як зазначалося, позивачем та Продавцем змінено умови поставки товару шляхом внесення у письмовому вигляді доповнення до контракту. Таке доповнення надавалося до митного оформлення проте не було враховано митним органом, що визнано судом протиправним.

Суд зазначає, що відповідно до Правил Інкотермс-2010 згідно з базисом DAP (Delivered At Place - Поставка в місце призначення), Продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення.

За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на Продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує Покупець.

За таких обставин транспортні витрати Продавця не включаються до вартості товару і не впливають на його митну вартість. При цьому Продавець не зобов`язаний повідомляти Покупця про свої понесені витрати та документально їх підтверджувати.

Отже, доводи відповідача щодо заявлення декларантом в митній декларації неповних та недостовірних відомостей про митну вартість та числових значень її складових є необґрунтованими.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідач не вказує, які саме складові митної вартості нами не підтверджено документально.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем правомірно задекларовано в митній декларації умови поставки DAP Одеса. Він не зобов`язаний був включати в митну вартість імпортованого товару транспортні витрати Продавця та витрати на пакування та підтверджувати їх відповідачу.

У розумінні ст.49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю (ч.5 ст.58 МКУ). Розширеному тлумаченню ці положення закону не підлягають.

Отже, згідно матеріалів справи, вартість товару та сума, яка підлягала сплаті і була сплачена продавцю підтверджується наступними доказами:

контракт DT2022 від 15.11.2021 з фірмою «SHANDONG DAT AN G MACHINERY TECHNOLOGY CO.,LTD.» (Китай), доповнення 1 від 02.05.2022 до цього контракту, проформою-інвойсом DT- 20211115 від 15.11.2021, комерційний інвойс DT-20211115 від 15.11.2021, пакувальний лист DT-20211115 від 15.11.2021, експортна митна декларація №00122863 від 13.02.2022, платіжне доручення №30JBKLM1 від 18.01.2022, № 2JBKLM1 від 03.02.2022, №3JBKLM2 повну оплату вартості товару.

Суд зазначає, що всі ці документи були надані позивачем митниці і вони однозначно підтверджують вартість товару та суми, яка підлягала сплаті і була сплачена ним Продавцю.

При цьому, відповідачем суду не доведено в чому саме полягають виявлені ним розбіжності в поданих для митного оформлення документах, який вони мають вплив на правильність визначення митної вартості, що передбачено ч.3 ст.53 МК України; які саме складові митної вартості не підтверджені документально; та яких саме відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за товар, не вистачає.

Митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вимоги частин третьої-четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів.

Суд при цьому зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем не наведено належних та достатніх аргументів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

За таких обставин суд критично оцінює позицію відповідача щодо наявності у поданих декларантом документах розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Крім того, що визначення митної вартості відповідачем за резервним методом.

Для визначення митної вартості за резервним методом при винесенні рішення про коригування митної вартості від 21.09.2022 №UА403030/2022/000046/2 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, товару № 1 згідно BМД від 06.07.2022 UА403030/2022/013120 на рівні 2,18 дол. США/кг.

Відповідач зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості №UA403030/2022/000046/2 від 21.09.2022 митним органом використано інформацію щодо раніше визнаної митної вартості товару (товару аналогічного з оцінюваним товаром, відправником якого являється те ж саме підприємство - Xiamen Riches Firm International, ввезеного із тієї ж країни відправлення - Китай тощо) згідно митного оформлення, яке вже було здійснено Позивачем за резервним методом визначення митної вартості згідно митної декларації № UA403030/2022/013120 від 06.07.2022.

По перше, суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №826/16046/16.

Так, відповідач в обґрунтування прийнятих ним рішень вказує на ввезення аналогічного товару, утім, розрахунок митної вартості у вказаних випадках та у межах спірних правовідносин не може бути тотожним.

Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15).

Окрім цього, відповідно до п.2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МК України.

Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 року у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 року у справі №804/7761/16.

За приписами ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем не вказано обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні, а лише містяться посилання на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У оскаржуваному рішенні митниця обмежилася лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, і все.

Проте, Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Відповідачем ці вимоги в оскаржуваному рішенні не дотримані.

Отже, вказана відповідачем митна декларація не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товари, що ввозились позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

Отже, відповідачем при здійсненні коригування митної вартості за резервним методом не дотримано вимог п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598.

Висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

Суд зауважує, що у спірних правовідносинах матеріалами справи підтверджено надання позивачем під час митного оформлення товару документів, що містять у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Відповідачем не доведені неповнота, неточність чи недостатність наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом, наявність установлених частинами першою та другою статті 58 Митного кодексу України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині шостій статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування положень частини третьої статті 57 та частини третьої статті 58 Митного кодексу України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Правова позиція щодо необхідності доведення відповідачем обставин неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 826/23118/15.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезеного товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товаром, ввезеним позивачем та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову, згідност.139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Приватого підприємства "Контакт" (вул. Іршанська, 3, оф. 20,Нова Борова, Хорошівський район, Житомирська област,12114. ) до Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, 21 а, Одеса, Одеська область,65078. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, задовольнити .

Визнати протиправним і скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів № UА500020/2022/000245/2 від 30.09.2022.

Визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби України від 30.09.2022 № UА500020/2022/000559 від 30.09.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби України на користь Приватного підприємства "Контакт" судовий збір у розмірі 6562,06 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева