Справа № 465/2650/24
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді Мигаль Г.П.

при секретарі - Власюк Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕНА №1762594 від 28 березня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 20400 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_2 серії ЕНА №1762594 від 28.03.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 28.03.2024 року у м. Львові по вул. Личаківська-Тракт Глинянський, керуючи ТЗ, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «рух по смугах» та керував ТЗ будучи позбавленим права керування Личаківським районним судом м. Львова, чим порушив п. 2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ. Вважає постанову незаконною та протиправною, просить її скасувати, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 дізнався лише 28.03.2024 року, про те, що існує постанова Личаківського районного суду м.Львова про позбавлення його права керування ТЗ. Просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 квітня 2024 року.

В судове засідання, призначене на 23 травня 2024 року позивач та його представник не з`явилися, проте останній подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, просить позов задоволити. Крім того, представник позивача надіслав копію постанови Львівського апеляційного суду від 14.05.2024 року, відповідно до якої постанову Личаківського районного суду м.Львова від 17.01.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, доходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що 28 березня 2024 року поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону інспектор Височанська Я.Я. винесла постанову серії ЕНА №1762594 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 28 березня 2024 року в 08 год. 43 хв., керував автомобілем марки «Опель Корса», д.н.з. НОМЕР_1 , у м.Львові, по вул. Личаківська-Тракт Глиняський, та не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 рух по смугах, та з крайньої лівої смуги здійснив рух праворуч, а також керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування транспортним засобом Личаківським районним судом м.Львова, своїми діями порушив п.2.1.а. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Частиною 4 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 2 ст.317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Судом встановлено, що згідно з постановою Львівського апеляційного суду від 14.05.2024 року, постанову Личаківського районного суду м.Львова від 17.01.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5.16 "Напрямки руху по смугах", дорожній знак показує кількість смуг на перехресті та дозволені напрямки руху по кожній з них.

Таким чином, для підтвердження правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП відповідачу необхідно довести як факт керування транспортним засобом особою, так і підтвердити наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З врахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 28 березня 2024 року о 08 год. 43 хв. транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Беручи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника необхідно тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, суд доходить до висновку, що останнього необґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.ст.7, 210-1, 251, 256, 268, 280 КУпАП, керуючись ст.ст.139, 241-246,286КАС України суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серія ЕНА №1762594 від 28.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч.4 ст.126 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ,

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м.Львів, вул. Перфецького,19, .

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду з урахуванням Перехідних положень КАС України. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.272 КАС України.

Суддя Мигаль Г.П.