Справа № 120/18098/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 травня 2024 р. Справа № 120/18098/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що він був призваний на військову службу під час мобілізації 18.11.2022. Перебував у складі військової частини НОМЕР_1 ЗСУ та приймав безпосередню участь у бойових діях на території Донецької області, з початку 2023 року.

ОСОБА_1 зазначає, що враховуючи розформування військової частини, в якій він проходив військову службу, з метою встановлення статусу учасника бойових дій, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо отримання довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Водночас, відповідач листом від 07.11.2023 протиправно відмовив у видачі такої довідки.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 11.12.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

08.01.2024 на адресу суду надійшов відзив, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 заперечує щодо задоволення даного позову та зазначає, що на адресу другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява від позивача, щодо видачі довідки про безпосередню участь особи в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, за вх № 5292 від 06.11.2023, за результатом розгляду якої 07.11.2023 надано відповідь вих. № 3011.

Відповідач звертає увагу, що позивач був призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . Наразі ОСОБА_1 продовжує проходити службу в Збройних Силах України та на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває. Враховуючи вищевикладене видача довідки, яка є предметом позову, не відносить до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_4 .

15.01.2024 до суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Міністерство оборони України.

Ухвалою суду від 18.01.2024 клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Міністерство оборони України (далі відповідач 2). Окрім того, вирішено витребувати у Міністерства оборони України інформацію щодо того, чи володіє Міністерство оборони України відомостями щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також інформацію про періоди участі у таких заходах, у разі її наявності.

07.02.2024 до суду надійшов відзив Міністерства оборони України, в якому відповідач 2 не визнає позовні вимоги, вважає їх помилковими і передчасними, оскільки, в першу чергу Військова частина НОМЕР_1 не розформована. По-друге, за отриманою в робочому порядку інформацією, після переведення ОСОБА_1 до нового місця служби, його особова справа, в тому числі Довідка про безпосередню участь, а також витяг з журналу бойових дій, було надіслано до Військової частини НОМЕР_2 .

Тому, відповідно до порядку встановленого статтею 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, з метою отримання довідки про безпосередню участь позивач в першу чергу, повинен був звернутися до командира Військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, представник відповідача 2 вказує, що на відсутність в Міністерства оборони України повноважень для надання позивачу довідки про безпосередню участь та відсутність витребуваної інформації, оскільки військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 не входять до апарату Міноборони.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

06.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою щодо видачі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Листом від 07.11.2023 №3011 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що проведеною перевіркою встановлено, що позивач є військовослужбовцем військової частини і не перебуває на військовому обліку у другому відділку ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи вищезазначене, відповідач вказав про необхідність звернутись ОСОБА_1 до військової частини, де він проходить службу в даний період.

Не погоджуючись із такою відмовою, та вважаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 допущено протиправну бездіяльність щодо видачі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1, 3 - 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно положень ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 19 частини 1 статті 6 Закону № 3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Суд зазначає, що механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, якою затверджений Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - Порядок № 413).

Відповідно до абзацу 2 п. 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України

Згідно положень абзацу третього п. 21 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до п. 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в тому числі для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв. До зазначених документів особи, зазначені в абзаці десятому цього пункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.

За приписами абз. 5 п. 6 Порядку №413 особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк з дня участі у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання поранення, контузії, каліцтва зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

З аналізу вищезазначених положень Порядку №413 вбачається, що довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413 (довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України) є одним із документів, які подаються для надання особі статусу учасника бойових дій.

З метою отримання довідки за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, відповідач листом від 07.11.2023 фактично відмовив у видачі відповідної довідки, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в центрі комплектування, тому останньому необхідно звернутись до військової частини, де він наразі проходить військову службу з метою отримання довідки.

Надаючи оцінку правомірності відмови ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд зазначає, що загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Статтею 14 Статуту визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Тобто у даному випадку, оскільки позивач є діючим військовослужбовцем, то видача довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, належить до компетенції військової частини, в якій особа проходить службу, за заявою (рапортом), адресованим безпосередньому начальнику.

З долученого Міністерством оборони України до відзиву на позовну заяву листа військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2024 №1414/12 вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та безпосередньо перебував в районах ведення бойових дій у період здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Після переведення військовослужбовця ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , весь пакет документів, в тому числі й довідка про його безпосередню участь в забезпеченні оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, а також витяг з журналу бойових дій, було надіслано до нового місця служби - військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Також військова частина НОМЕР_1 повідомила, що позивач не звертався належним чином до командування військової частини НОМЕР_1 з питання отримання довідки про безпосередню участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України. Окрім того зазначено, що для отримання довідки (нового зразка) про безпосередню участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України згідно постанови Кабінету Міністрів України №887 від 22.08.2023, військовослужбовець має звернутися до військової частини НОМЕР_1 з пакетом документів.

Відтак, зі змісту вищезазначеного листа вбачається в першу чергу, що військова частина НОМЕР_1 , в якій позивач проходив військову службу, не розформована, тобто доводи ОСОБА_1 в цій частині є помилковими.

При цьому, у зв`язку з переведенням позивача до військової частини НОМЕР_2 , весь пакет документів, в тому числі й довідка про його безпосередню участь в забезпеченні оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, а також витяг з журналу бойових дій, надіслано до нового місця служби, тобто до військової частини НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що відповідно до п. 6 розділу ХІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міноборони від 15.09.2022 № 280 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743) під час переміщення військовослужбовців до військових частин, які беруть участь у бойових діях, усі документи персонального обліку (особові справи (для офіцерів - перший і другий примірники), послужні та обліково-послужні картки) пересилаються до служб персоналу вищих штабів (органів військового управління) або кадрових центрів за підпорядкованістю, в яких ведеться персональний облік цих військовослужбовців. У разі постійного розташування служби персоналу штабу військової частини, яка бере участь у бойових діях, у районі відновлення або в місці евакуації (постійне місце дислокації військової частини знаходиться поза межами ведення бойових дій), перші примірники особових справ офіцерів, осіб рядового сержантського і старшинського складу, а також обліково-послужні картки сержантів і солдатів, направляються до місця розташування служби персоналу штабу військової частини, до якої їх було переміщено. Другі примірники особових справ офіцерів, а також послужні картки офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу пересилаються до служб персоналу вищих штабів (органів військового управління) або кадрових центрів за підпорядкованістю, відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців.

Згідно з п. 10 розділу ХІV Інструкції №280 особові справи (для офіцерів - перший та другий примірники) на загиблих (померлих, безвісно відсутніх, оголошених померлими) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виключених із списків особового складу Збройних Сил (Держспецтрансслужби), пересилаються до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сімей (близьких родичів) загиблих (померлих, безвісно відсутніх, оголошених померлими) військовослужбовців. Якщо місце проживання сім`ї (близьких родичів) невідоме або військовослужбовець не мав сім`ї (близьких родичів), особова справа надсилається районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки за місцем призову (прийняття) на військову службу (останнього місця проживання) загиблого (померлого), зниклого безвісти або оголошеного померлим військовослужбовця.

Відтак, суд зазначає, що особова справа разом із всіма наявними в ній документами, в тому числі, які підтверджують безпосередню участь в бойових діях, направляється до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для зберігання у разі звільнення військовослужбовця з військової служби.

Водночас, враховуючи те, що позивач наразі продовжує служити в лавах Збройних Сил України, що не заперечується останнім, у ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні матеріали його особової справи та, як наслідок, повноваження для видачі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Не наділене й Міністерство оборони України повноваженнями щодо складення та видачі таких довідок.

Отже, суд приходить до висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не допущено протиправну бездіяльність щодо видачі ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, адже видача такої довідки належить до повноважень керівництва військової частини в якій позивач проходить службу.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідач 2: Міністерство оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, Київ, 03168, ).

Рішення суду сформовано: 27.05.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна