Справа № 360/289/24
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/289/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині у розмірі 4026,28 грн в місяць, починаючи з 1 березня 2018 року по 19 березня 2020 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4026,28 грн на місяць за період з 1 березня 2018 року до 19 березня 2020 року включно в загальній сумі 136893,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 24 червня 2015 року по 15 березня 2020 року він проходив військову службу за контрактом у Марківському об`єднаному районному військовому комісаріаті. Наказом командира військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18 лютого 2020 року № 16 позивача виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення та переміщено до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року по справі № 360/3268/21, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 18 лютого 2020 року включно - березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, та урахуванням раніше виплачених сум індексації.

26 грудня 2023 року на виконання вказаного вище рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_4 нараховано та сплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення та грошову компенсацію невикористаної додаткової відпустки в загальному розмірі 108677,09 грн.

З аналізу наданої відповідачем довідки від 08.03.2024 за вих. №837-ф-124-24 вбачається, що за період з березня 2018 року по грудень 2020 року індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася.

Натомість позивач вважає, що з урахуванням позиції, що висловлена Верховним Судом у пункті 102 постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078, позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Відповідно до копії довідки відповідача №837-ф-123-24 від 08 березня 2024 року грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року складає 8737,36 грн, за березень 2018 року - 9174,23 грн.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Так як дохід між лютим 2018 року та березнем 2018 року складає 436,87 грн, то розмір індексації-різниці складає 4026,28 грн.

Таким чином, за період з 01.03.2018 по 19.03.2020 включно сума індексації з урахуванням абз. 3, 4, пункту 5 Порядку № 1078 підлягала виплаті позивачу у фіксованій величині у розмірі 4026,28 грн в місяць та в загальній сумі 136893,52 грн (4026,28 грн індексація різниця * 34 (кількість місяців військової служби з березня 2018 року по дату звільнення).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 29.03.2024 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 04.04.2024 відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній послався на те, що індексація-різниця грошового забезпечення з період з 01.03.2018 по 18.02.2020 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що за період з 01.03.2018 по 19.03.2020 включно сума належної йому індексації з урахуванням абз. 3, 4 п. 5 Порядку № 1078 підлягала виплаті у фіксованій величині у розмірі 4026,28 грн в місяць та в загальній сумі 136 893,52 грн.

Позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 (на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_6 ) з 25.06.2015 по 18.02.2020.

Беручи до уваги, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_5 по 18.02.2020, враховуючи вимоги Порядку № 1078, згідно розрахунку відповідача сума належної позивачу до виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.02.2020 (24 місяці військової служби) складає 95192,76 грн.

Відповідно у відповідача відсутні підстави для здійснення виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.03.2020 у розмірі 136 893,52 грн.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в частині розміру загальної суми індексації-різниці грошового забезпечення та спірного періоду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у період з 25.06.2015 по 18.02.2020 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 (на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_6 ), що не заперечується сторонами.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 у справі № 360/3268/21 встановлено, що ОСОБА_1 з 24 червня 2015 року по 18 лютого 2020 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 19 лютого 2020 року по 15 квітня 2020 року у Військовій частині НОМЕР_1 , а з 13 липня 2020 року по теперішній час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 , про що свідчать посвідчення серії НОМЕР_4 від 08 квітня 2016 року, видане Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_5 , військовий квиток серії НОМЕР_6 від 28 березня 2011 року, довідка ІНФОРМАЦІЯ_8 від 20 лютого 2020 року № 44, витяг з наказу Командувача військ оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (по особовому складу) від 18 лютого 2020 року № 11-РС та довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 серпня 2021 року № ВФЗ-1047.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У період проходження військової служби відповідачем не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася позивачу індексація грошового забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 по справі 360/3268/21 позов адвоката Пушкарьова Ігоря Олеговича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків ІНФОРМАЦІЯ_1 18 лютого 2020 року; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік в кількості 56 днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків ІНФОРМАЦІЯ_1 18 лютого 2020 року; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 18 лютого 2020 року вкл

26.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 по справі 360/3268/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 18.02.2020 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року, березень 2018 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що за період з 01.03.2018 по 18.02.2020 відповідачем не виплачена позивачу індексація-різниця грошового забезпечення.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення (надалі - Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Стаття 3 Закону України № 1282-ХІІ передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

На підставі статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078).

Так, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Як встановлено судом, за період з 01.03.2018 по 18.02.2020 позивачу нарахована та виплачена поточна індексація грошового забезпечення та позивачем не оскаржується порядок розрахунку такої індексації грошового забезпечення.

Суд враховує, що Верховний Суд наразі сформував правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, викладений у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 420/6982/21, від 19.04.2023 у справі № 380/10594/21 та від 05.02.2024 справа № 360/383/23.

Відповідна практика Верховного Суду є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, релевантні до обставин цієї справи, а саме у постанові від 05.02.2024 справа № 360/383/23, суд касаційної інстанції виснував про таке.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Застосовуючи вказаний підхід Верховного Суду та ураховуючи, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, то з огляду на правила пунктів 5, 102 Порядку № 1078 - березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

За такої умови відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 слідує, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Поряд з цим з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 12.04.2023 року у справі № 420/6982/21.

При цьому варто зауважити, що вищевказана позиція Верховного Суду не суперечить висновкам, викладеним судом касаційної інстанції у постанові від 09 червня 2022 року в справі № 600/524/21-а, оскільки нею не заперечується відсутність в положеннях Порядку № 1078 (в редакції, чинній після 15 грудня 2015 року) такого поняття як «фіксована сума індексації», однак, це не виключає того, що абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 передбачають правила нарахування й виплати сум індексації - різниці, що мають щомісячний фіксований характер.

На підставі наведених настанов Верховного Суду для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі №400/3826/21, у цій справі потрібно установити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року);

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078));

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Також суд у цій справі бере до уваги, що згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

Крім того, суд звертає увагу, що до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належить враховувати щомісячну додаткову винагороду відповідно до Інструкції № 550.

Правова позиція з цього питання висловлена у постановах Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 400/4650/19, від 26.01.2022 у справі № 520/8887/2020.

Крім того, суд не враховує при обчисленні грошового забезпечення позивача за лютий - березень 2018 року індексацію, оскільки така фактично не нараховувалась та не виплачувалась.

Отже, відповідно до вказаних настанов, суд із довідки про грошове забезпечення позивача від 17.04.2024 № 837-ф-198-24 встановив, що позивачу було нараховано таке грошове забезпечення (без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення, та ураховуючи, що виплата здійснюється у поточному місяці за минулий):

у лютому 2018 року: посадовий оклад 665,00 грн, оклад за військове звання 45,00 грн, надбавка за вислугу років 142,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 426,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 3276,51 грн, премія 4182,85 грн;

у березні 2018 року: посадовий оклад 3170,00 грн, оклад за військове звання 740,00 грн, надбавка за вислугу років 1173,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 508,30 грн, премія 3582,93 грн.

Таким чином, розмір грошового забезпечення позивача, яке підлягає індексації, складає:

за лютий 2018 року 8737,36 грн (665,00 грн + 45,00 грн + 142,00 грн + 426,00 грн + 3276,51 грн + 4182,85 грн);

за березень 2018 року 9174,23 грн (3170,00 грн + 740,00 грн + 1173,00 грн + 508,30 грн + 3582,93 грн).

Таким чином, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року склав 436,87 грн (9174,23 грн (грошове забезпечення за березень 2018 року) 8737,36 грн (грошове забезпечення за лютий 2018 року)).

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30% .

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножений на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100, а саме:

1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Таким чином, сума можливої індексації у березні 2018 року складає 4463,15 грн.

Означений висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22.

Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн - 436,87 грн = 4026,28 грн.

Тобто на 4026,28 грн сума індексації перевищує розмір підвищення грошового доходу.

Отже, в період з 01.03.2018 по 18.02.2020 включно позивач мав право на нарахування і виплату індексації-різниці.

Спірний період з 01.03.2018 по 18.02.2020 включно складає 1 рік 11 місяців 18 днів.

Отже, сума індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу за період з 01.03.2018 по 18.02.2020 включно становить: 4026,28 грн х 23 місяці + 2499,07 грн (за 18 днів: 4026,28 грн / 29 днів * 18 днів) = 95103,51 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати й виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4026,28 грн на місяць за період з 19 лютого 2020 року по 19 березня 2020 року включно суд відмовляє, оскільки під час розгляду справи встановлено, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 25.06.2015 по 18.02.2020.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного позов належить до часткового задоволення.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 18 лютого 2020 року включно.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 18 лютого 2020 року у розмірі 4026,28 грн щомісячно, за лютий 2020 року - у розмірі 2499,07 грн, у загальному розмірі 95103,51 грн (дев`яності п`ять тисяч сто три грн 51 коп.) відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун