Справа № 713/1645/24
Суддя: ПИЛИП'ЮК І. В.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1645/24
Провадження №2-а/713/36/24
РІШЕННЯ

іменем України

27.05.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

17.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказував, що 14.05.2024 року з Вижницького ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції отримав копію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію №415, винесеної 25.05.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .. Згідно постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

За змістом зазначеної постанови: «громадянин ОСОБА_1 з моменту оголошення Президентом України Указів: «Про введення воєнного стану в Україні» та «Про загальну мобілізацію» не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення та актуалізації персональних даних. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив ч.1 ст.17 ЗУ «Про оборону України», а саме не виконав військовий обов`язок, визначений п.3 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженими Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р.».

Вважає дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови незаконними, а зазначену постанову протиправною і такою, що підлягає безумовному скасуванню.

У порушення вимог ст.283 КУпАП викладені у оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсним обставинам справи. Ще у вересні 2022 року він отримав повістку та з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення та актуалізації персональних даних. Повідомив, що після розірвання шлюбу самостійно виховує неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому має право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією на підставі абзацу 4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Роз`яснили, що для отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією на підставі абзацу 4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» необхідно надати рішення суду про те, що він самостійно виховує неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

05.10.2024 року надав до ІНФОРМАЦІЯ_4 копію рішення Вижницького районного суду від 05.10.2024 року по цивільній справі №713/1693/22, яким визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ним за місцем його проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

07.11.2022 року дане рішення суду набрало законної сили і на його підставі надали відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією на підставі абзацу 4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на 6 місяців і повідомили про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 у травні 2023 року (точної дати не пам`ятає) для продовження цієї відстрочки.

На початку травня 2023 року (точної дати не пригадує), з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для продовження відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією на підставі абзацу 4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Повідомили, що його відстрочка продовжена до листопада 2023 року. Після цього дали підписати якийсь документ і сказали, що може бути вільним, але необхідно сплатити штраф у розмірі 850,00 гривень. Зазначений штраф сплатив 05.06.2023 року, про що надав квитанцію №6 від 05.06.2023 року.

Зазначив, що ні у травні 2023 року, ні 05.06.2023 року ніяких постанов ніхто йому не вручав і нічого підписувати не давав. До начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 ніхто не викликав, його не бачив, і з ним не спілкувався.

Жодним нормативним актом, у тому числі і зазначеними у оскаржуваній постанові, не передбачено обов`язку громадянина України після оголошення мобілізації без виклику посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 з`являтися для уточнення та актуалізації персональних даних, а тому у його діях відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП.

У порушення вимог ст.283 КУпАП у оскаржуваній постанові зазначено, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП, однак така кваліфікація є неконкретною, оскільки дана норма має дві частини.

У його присутності уповноважені на те посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 чи ч.2 ст.210 КУпАП, який би відповідав вимогам ст.256 КУпАП, не складали, копію не вручали та не надсилали, чим позбавили його прав, визначених ст.268 КУпАП.

У порушення вимог ч.1 ст.277-2 КУпАП йому взагалі не була вручена повістка про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не пізніш як за три доби до дня розгляду справи. Тобто його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено прав, гарантованих Конституцією України та ст.268 КУпАП.

У порушення вимог ст.278 КУпАП відповідач при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірив: чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення (чи взагалі він складався) та чи сповіщено його про час і місце розгляду справи.

У порушення вимог ст.280 КУпАП відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не виконав обов`язку з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Викладені обставини свідчать про те, що постанова №415 від 25.05.2023 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення, передбаченого будь якою частиною ст.210 КУпАП, а також з грубим порушенням під час провадження у справі про адміністративне правопорушення вимог ст.ст.254-256, 268, 277, 277-2, 278, 280 КУпАП.

Вважає, що ним доведено, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП.

Просив: визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 №415 від 25.05.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно нього провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 гривень.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце слухання справи про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк з дня одержання копії ухвали та копій документів не надав до суду відзив на позовну заяву, який би відповідав вимогам ст.162 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Рішенням Вижницького районного суду від 05.10.2022 року по цивільній справі №713/1693/22 провадження №2/713/361/22, яке набрало законної сили 07.11.2022 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, про визначення місця проживання дитини.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за місцем його проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно копії квитанції №6 від 05.06.2023 року ОСОБА_1 сплатив адміністративний штраф у розмірі 850,00 грн на рахунок UA0024333.

Згідно копії постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію №415, винесеної 25.05.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн за те, що: «громадянин ОСОБА_1 з моменту оголошення Президентом України Указів: «Про введення воєнного стану в Україні» та «Про загальну мобілізацію» не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення та актуалізації персональних даних. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив ч.1 ст.17 ЗУ «Про оборону України», а саме не виконав військовий обов`язок, визначений п.3 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженими Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р.».

Також наявний запис, що «Примірник постанови відправлено поштою», водночас докази отримання позивачем відсутні.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 14.05.2024 року.

Вважаючи протиправною постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію №415 від 25.05.2023 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Воєнний стан та загальна мобілізація у встановленому законодавством України порядку неодноразово продовжувалися і станом на 25.05.2023 року в Україні був введений воєнний стан та загальна мобілізація.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Отже, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частини 1 статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України). Згідно з ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена ч.2 ст.33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог відповідачем начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що:

- з часу введення воєнного стану в Україні та оголошення загальної мобілізації позивач ОСОБА_1 отримував повістку (чи іншим чином був повідомлений) про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення та актуалізації персональних даних;

- позивач ОСОБА_1 не має права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією на підставі абзацу 4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням того, що рішенням суду, яке набрало законної сили з ним визначено місце проживання його неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 чи за ч.2 ст.210 КУпАП, який би відповідав положенням ст.256 КУпАП;

- позивача ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- ним враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП;

- у порушення вимог ст.283 КУпАП у оскаржуваній постанові не чітко зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а саме: зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП, однак дана норма має дві частини.

В Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» (18.03.2014 року) і триває дотепер, а тому у разі наявності доказів порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в такий період, дії особи слід кваліфікувати за ч.2 ст.210 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За встановлених обставин Суд дійшов висновку, що постанова №415 від 25.05.2023 року винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 чи ч.2 ст.210 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.

Тобто судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн (0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2023 рік).

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 9, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №415 від 25.05.2023 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП у виді штрафу в сумі 1700,00 грн визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК