Справа № 380/2486/24
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 рокусправа № 380/2486/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Хмелик І.А.

за участі:

представника позивача Лупій Х.Ю.

та третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Залізничного відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (вул. Виговського, 34, м. Львів, ), третьої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправною відмови у видачі акту та зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, третьої особи ОСОБА_2 , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Залізничного відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у видачі йому акту встановлення факту здійснення за ним догляду ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Залізничний відділ соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повторно розглянути його заяву про видачу акту встановлення факту здійснення догляду з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою від 08.11.2023 про видачу Акту встановлення факту здійснення постійного догляду за ним ОСОБА_2 . Відповідач листом повідомив позивача про те, що за результатами обстеження членами комісії не встановлено факту здійснення постійного догляду. Вважає, що Акт встановлення факту здійснення догляду від 13.11.2023 складений без врахування усіх наявних підтверджуючих документів та фактів, а відмову відповідача протиправною та безпідставною. Вказує, що ОСОБА_2 з 19.07.2023 здійснює постійний догляд за своїм рідним дядьком - ОСОБА_1 , який з 1991 року визнаний особою з інвалідністю І (першої) групи, підгрупи А, Загальне захворювання, та потребує постійного стороннього догляду. Інші особи, які могли здійснювати догляд за позивачем відсутні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 06.03.2024.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що Акт встановлення факту здійснення догляду видається виключно для перетину кордону відповідно до п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57. З`ясовано, що ОСОБА_1 , особа з інвалідністю групи І підгрупи А загального захворювання потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 відноситься до категорії осіб, які мають право на видачу Акту встановлення факту здійснення догляду відповідно до підпункту 2.2. пункту 2 Порядку, за умови здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України. ОСОБА_2 проживає за однією адресою з дядьком ОСОБА_1 , постійного догляду не здійснює, так як працює в ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» з 18.08.2022 року та займає посаду - водій автотранспортних засобів. Також ОСОБА_1 при складанні Акту встановлення догляду повідомив Комісії відповідача, що на даний час наміру перетинати державний кордон України не має, що підтверджується протоколу засідання Комісії для складання Актів встановлення фактів здійснення догляду від 10.11.2023 №52. Вважає, що відповідач та Комісія діяли у межах повноважень визначених Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, Порядку видачі Акта встановлення факту здійснення догляду на території Львівської територіальної громади, затвердженого рішенням Львівської міської ради №1285 від 23.12.2022. Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, ОСОБА_2 , подав до суду пояснення, у яких зазначає, що проживає більше 16 років разом із своїм рідним дядьком ОСОБА_1 та з 19.07.2023 здійснює постійний догляд за ним, як особою з інвалідністю. До 19.07.2023 постійний догляд за ОСОБА_1 здійснював його батько - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що він є єдиним близьким родичем ОСОБА_1 , відтак забезпечує ОСОБА_1 належний рівень життя та відповідний догляд через відсутність інших осіб, які могли б здійснювати такий догляд, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами. На підтвердження викладеного також надав суду оригінали квитанцій про сплату ним усіх комунальних послуг та будинкових квартплат, тощо. Повністю підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити.

У відповіді на відзив позивач вказав, що у пункті 2 Протоколу №52 засідання Комісії відповідача вказано, що «Позивач на даний час наміру перетинати державний кордон України не має». Дане твердження позивач вважає вирваним із контексту розмови членів Комісії із ним, оскільки саме позивач заінтересований в отримані Акту встановлення постійного догляду за ним його племінником, оскільки є одиноким, сім`ї та дітей не має, як це встановлено у даному Протоколі №52, тому при отримані Акту здійснення постійного догляду зможе за допомогою ОСОБА_2 поїхати закордон до своїх родичів для проведення діагностики та можливого лікування чи хоча б для збереження життя за умов погіршення ситуації у державі. Самостійно, вільно пересуватись позивач не може, тому потребує постійного догляду та супроводу у даному випадку - племінника ОСОБА_2 , оскільки в Україні введено воєнний стан, тому й звернувся до відповідача за Актом встановлення факту догляду. Позивач повідомив членів Комісії про те, що оскільки у нього немає Акту фактичного здійснення постійного догляду за ним ОСОБА_2 перетинати державний кордон України він наміру немає до моменту отримання відповідного Акту, оскільки згідно п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 №57 особи, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю І чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. Вказане положення не містить умов, за яких складається акт встановлення факту здійснення догляду, а передбачає лише його складання за зверненням особи з інвалідністю І чи II групи або особи, яка здійснює.

Позивач зауважує, що пунктом 14 Порядку зазначено, що Акт складається у двох примірниках, засвідчується підписами членів Комісії, особою, яка потребує догляду, та особою, яка здійснює/не здійснює догляд, та скріплюється печаткою відділу соціального захисту, але як вбачається із Акту від 10.11.2023 року №32 встановлення факту здійснення догляду, виданого позивачу - жодних підписів ні позивача ні ОСОБА_2 він не має, відтак своїх думок чи зауважень з приводу даного Акту вони не зазначали, оскільки отримали даний Акт постфактум без будь-яких уточнень чи з`ясувань зі сторони відповідача. Тому вважає, що Акт від 10.11.2023 року №32 встановлення факту здійснення догляду складений із не дотриманням вимог Порядку щодо форми та посвідчення.

Щодо твердження членів Комісії про те, що ОСОБА_2 не здійснює догляду за позивачем, оскільки він працює водієм у ТзОВ НВП «Гетьман», позивач вказує, що це не відповідає дійсності, оскільки інших осіб які б здійснювали догляд за позивачем не має. Факт роботи водієм, на який посилається відповідач, не спростовує того факту, що ОСОБА_2 не здійснює постійний догляд за своїм рідним дядьком ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що, відповідно до довідки №140 від 08.03.2024 року ТзОВ НВП «Гетьман», ОСОБА_2 з 18.08.2022 року працює на посаді водія автотранспортних засобів за ненормованим робочим графіком, оскільки здійснює постійний догляд за своїм родичем ОСОБА_1 , який є інвалідом 1-ї групи, що потребує постійного стороннього догляду. Членами Комісії не було враховано даного факту та інших письмових доказів наданих при візиті до позивача та складанні оспорюваного Акту. Позивач вважає протиправною відмову у видачі акту встановлення факту здійснення догляду за ним ОСОБА_2 .

У додаткових поясненнях представник позивача звертає увагу, що пунктом 11 Порядку видачі Акта встановлення факту здійснення догляду (далі -Акт) на території Львівської міської територіальної громади, затвердженого рішенням Львівської міської ради №1285 від 23.12.2022 року, передбачено підстави з яких Комісії можуть відмовити у видачі Акта. Вказаним пунктом Порядку не передбачено такої підстави відмови як відсутність наміру перетинати державний кордон України у даний час, на яку посилається відповідач у даній справі, а тим більше відмова у видачі Акту з підстав того, що ОСОБА_2 працює та не здійснює догляд за позивачем, що не відповідає дійсності.

Представник позивача зауважує, що представником відповідача у крайньому судовому засіданні було також сказано, що Комісія не вбачає постійного догляду ОСОБА_2 за позивачем, оскільки ОСОБА_2 не зміг сказати, які саме ліки приймає позивач. Вищевказане, на думку представника позивача, не відповідає дійсності через те, що позивачем було самостійно повідомлено членів Комісії про те, що окрім вітамінів, він жодних ліків не приймає, оскільки у нього генетичне захворювання, яке не підлягає лікуванню. Дане твердження Позивача також підтверджується оглядом лікаря невропатолога Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» від 09.04.2024 року, який вказує, що лікування не є ефективним, прогноз неблагоприємний.

06.03.2024 підготовче засідання відкладено на 20.03.2024 у зв`язку із неявкою сторін.

20.03.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.04.2024.

03.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.04.2024 для виклику свідків.

17.04.2024 судом заслухано свідків та оголошено перерву в судовому засіданні до 24.04.2024.

24.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 15.05.2024.

В судове засідання 15.05.2024 з`явився представник позивача та третьої особи. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причин неявки не повідомив. Клопотань представника позивача про відкладення судового розгляду або розгляду справи без його участі до суду не надходило.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд продовжив розгляд справи за відсутності представника позивача.

Заслухавши думку представника позивача та третьої особи, яка просила задовольнити позов повністю, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи підгрупи А загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується: довідкою серії ВТЭ-4 №034427, виданою 05.06.1991 Залізничною ЛТЕК м. Львова Міністерства соціального забезпечення Української РСР; медичними висновками ЛКК КНП «Львівське ТМО 2» ВП « 5-а Лікарня» №166 від 17.08.2023 та №240 від 04.01.2024; пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 15.08.2023.

ОСОБА_2 є племінником позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 09.09.2023, свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 06.12.1956, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (батько ОСОБА_2 , рідний брат позивача) серії НОМЕР_6 від 28.11.1961, свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (батьки позивача та ОСОБА_3 ) серії НОМЕР_7 від 21.10.1977.

Рідний брат позивача ОСОБА_3 , та батьки позивача ОСОБА_4 і ОСОБА_6 померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_8 від 19.07.2023, серії НОМЕР_9 від 17.01.2000, серії НОМЕР_10 від 09.10.2014 відповідно.

Факт проживання ОСОБА_2 разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 підтверджено Актами встановлення факту проживання громадянина ОСОБА_2 №7 від 01.09.2023 та №7 від 08.01.2024, складеними головою ОСББ «Петлюри 26».

08.11.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою та необхідним пакетом документів для видачі Акту встановлення факту здійснення догляду за ним.

Відповідач листом від 13.11.2023 №06 на звернення позивача від 08.11.2023 надав Акт встановлення факту здійснення догляду №32 від 10.11.2023. Відповідно до вказаного Акту, Комісія відповідача зробила висновок, що за результатами обстеження не встановлено факт здійснення догляду ОСОБА_2 за ОСОБА_1

Вважаючи протиправною відмову відповідача у видачі Акту факту здійснення догляду, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На виконання статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Правила №57), які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 2-1 Правил №57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право: особи, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю I чи II групи складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.

Рішенням виконкому Львівської міської ради від 23.12.2022 №1285 затверджено Порядок видачі Акта встановлення факту здійснення догляду на території Львівської міської територіальної громади (далі - Порядок), який визначає механізм видачі Акта встановлення факту здійснення догляду на території Львівської міської територіальної громади (надалі Акт), передбаченого Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до підпункту 2.4. п. 2 Порядку, право на видачу Акта мають особи, місце проживання/перебування яких задекларовано/зареєстровано на території Львівської міської територіальної громади, зокрема: особи з інвалідністю I чи II групи або особи, які потребують постійного догляду.

Для отримання Акта особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, подають заяву про здійснення догляду на ім`я начальника відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за місцем задекларованого/зареєстрованого місця проживання/перебування за зразком (додаток 1 до цього Порядку) та пред`являють документ, який посвідчує особу (п. 3 Порядку).

За приписами п. 5 Порядку, до заяви додаються копії таких документів, засвідчені заявником: документів, що посвідчують особу заявника та особу, за якою здійснюється догляд; довідки/електронної довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи заявника, яка містить інформацію про фактичне місце проживання/перебування на території Львівської міської територіальної громади у разі звернення внутрішньо переміщеної особи; документів, що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність у разі звернення осіб, зазначених у підпункті 2.1 пункту 2 цього Порядку; документів, що підтверджують інвалідність у разі звернення осіб, зазначених у підпункті 2.2 пункту 2 цього Порядку; висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді у разі звернення осіб, зазначених у підпункті 2.3 пункту 2 цього Порядку; у разі звернення осіб, зазначених у підпункті 2.4 пункту 2 цього Порядку, залежно від обставин справи, документів, що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність або потребу у постійному сторонньому догляді (підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я) (підп. 5.1. 5.6. п. 5 Порядку).

Відповідно до п.п. 6, 7 Порядку заява розглядається відповідним відділом соціального захисту протягом п`яти робочих днів з дня її отримання. Перебіг п`яти робочих днів розпочинається з дня, який настає за днем отримання такої заяви.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що з метою складання Актів згідно з наказом начальника управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради утворюються Комісії у складі уповноважених працівників відділів соціального захисту, районних адміністрацій Львівської міської ради, Львівського міського центру соціальних служб, уповноважених осіб співвласників багатоквартирного будинку, управителів багатоквартирного будинку/об`єднань співвласників багатоквартирного будинку за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання/перебування заявника/особи, за якою здійснюється догляд, працівників медичних установ (надалі Комісії).

Завданнями Комісій, відповідно до п. 9 Порядку, є: розгляд заяв про здійснення догляду; встановлення факту здійснення догляду і складання відповідного Акта у випадках, передбачених пунктом 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Згідно п. 10 Порядку, Комісії: проводять перевірку наведених у заяві відомостей з відвідуванням місця проживання особи, яка здійснює догляд, та особи, за якою здійснюється догляд, з метою встановлення факту здійснення догляду; під час відвідування місця проживання особи, яка здійснює догляд, та особи, за якою здійснюється догляд, перевіряють наявність у них оригіналів документів, копії яких долучено до заяви відповідно до пункту 5 цього Порядку; у разі відсутності оригіналів документів проводять відповідну перевірку через подання запитів до установ та організацій, які видали такі документи; під час відвідування місця проживання особи, яка здійснює догляд, та особи, за якою здійснюється догляд, проводять опитування осіб, які можуть підтвердити факт здійснення догляду; за результатами складають Акт згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Підстави для відмови у видачі Акту встановлені п. 11 Порядку, а саме: звернення осіб, зазначених у підпункті 2.1 пункту 2 цього Порядку, за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, а також документів, що підтверджують спільне проживання (їх задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) збігається із задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) їх батьків чи батьків дружини (чоловіка) або документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд; звернення осіб, зазначених у підпункті 2.2 пункту 2 цього Порядку, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд; звернення осіб, зазначених у підпункті 2.3 пункту 2 цього Порядку, які є одним із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, які підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд; подання недостовірної інформації заявником; непідтвердження видачі документів, копії яких долучено до заяви відповідно до пункту 5 цього Порядку, за результатами здійснення відповідної перевірки.

За змістом п.п. 13, 14, 16 Порядку, Акт складається не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів (окрім випадку, визначеного у підпункті 10.1.1 пункту 10 цього Порядку) після надходження заяви та надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням. Акт складається у двох примірниках, засвідчується підписами членів Комісії, особою, яка потребує догляду, та особою, яка здійснює/не здійснює догляд, та скріплюється печаткою відділу соціального захисту. У разі, якщо Комісією прийнято рішення про відмову у видачі Акта, відповідний відділ соціального захисту письмово повідомляє заявника про прийняте рішення не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після отримання інформації, яка стала підставою для відмови у видачі Акта.

Суд встановив, що позивач 08.11.2023 звернувся до відповідача із заявою та необхідним пакетом документів для необхідним пакетом документів для видачі Акту встановлення факту здійснення догляду за ним.

Відповідач листом від 13.11.2023 направив позивачу Акт встановлення факту здійснення догляду №32 від 10.11.2023, відповідно до якого за результатами обстеження не встановлено факт здійснення догляду ОСОБА_7 за ОСОБА_8 .

Із Протоколу №52 від 10.11.2023 засідання комісії для складання Актів встановлення факту здійснення догляду при Залізничному відділі соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, судом встановлено, що на розгляд Комісії було винесено заяву позивача від 08.11.2023 для складання Акту встановлення факту здійснення догляду за ним ОСОБА_2 , його племінником, який зареєстрований за тією ж адресою.

Членами Комісії проведено загальне обговорення фактів здійснення догляду, та, під час відвідування місця проживання, з`ясовано, що ОСОБА_1 : зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; є особою з інвалідністю І групи загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду; з його слів, є одиноким, дітей та сім`ї не має. Також Комісія встановила, що ОСОБА_2 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього Комісією у вказаному протоколі зазначено, що: « ОСОБА_1 , при складанні Акта встановлення догляду повідомив Комісії, що на даний час наміру перетинати державний кордон України не має».

За результатами розгляду заяви позивача, Комісія вирішила відмовити у видачі акта встановлення факту здійснення догляду на території Львівської міської територіальної громади».

Проведеним аналізом змісту спірного Акту №32 від 10.11.2023, суд встановив, що такий складено Комісією відповідача з порушенням вимог п. 14 Порядку, оскільки Акт не містить підписів особи, яка здійснює/не здійснює догляд ОСОБА_2 , та особи, за якою здійснюється догляд ОСОБА_1 .

Крім цього, суд звертає увагу, що у протоколі №52 від 10.11.2023 засідання Комісії відсутні відомості щодо: встановлення факту здійснення ОСОБА_2 догляду за позивачем; перевірки наявності у них оригіналів документів, копії яких долучено до заяви позивача від 08.11.2023; проведення опитування осіб, які можуть підтвердити факт здійснення догляду, що свідчить про недотримання Комісією власних повноважень, визначених п. 10 Порядку.

Як повідомили суду допитані в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 які є членами Комісії відповідача, Акт встановлення факту здійснення догляду видається для виїзду за кордон. Під час огляду помешкання було встановлено, що ОСОБА_2 фактично не проживає разом із позивачем, оскільки не було жодних доказів його постійного проживання. Зауважили, що ОСОБА_2 працює, що унеможливлює постійний догляд за позивачем.

З наведеного суд встановив, що членами Комісії відповідача не опитувались інші особи, в тому числі сусіди позивача, з метою встановлення факту здійснення ОСОБА_2 постійного догляду за позивачем, що вчергове підтверджує факт неналежного виконання Комісією власних завдань та повноважень, визначених п.п. 9, 10 Порядку.

Щодо твердження відповідача та членів Комісії про те, що Акт встановлення факту здійснення догляду видається для виїзду за кордон, а позивач повідомив Комісії, що не має наміру перетинати державний кордон, суд зазначає наступне.

У числі підстав для відмови у видачі Акту встановлення факту здійснення догляду, визначених п. 11 Порядку, відсутня така підстава для відмови як відсутність наміру заявника перетинати державний кордон. Крім цього, норми Порядку не містять будь-яких заборон чи застережень щодо реалізації позивачем права звернення до відповідача із заявою про видачу Акту.

З наведеного суд робить висновок, що відмова у видачі позивачу Акту встановлення факту здійснення догляду за ним прийнята відповідачем не в порядку та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України, що дає підстави для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправною відмови відповідача у видачі позивачу Акту встановлення факту здійснення за ним догляду ОСОБА_2 .

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає, що питання видачі Акту встановлення факту здійснення догляду є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу - відповідача.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи, органи місцевого самоврядування та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади чи місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Таким чином позовна вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про видачу Акту встановлення факту здійснення догляду з урахуванням висновків суду у даному рішенні, підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів та пояснень, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у видачі ОСОБА_1 акту встановлення факту здійснення за ним догляду ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати Залізничний відділ соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу акту встановлення факту здійснення догляду з урахуванням висновків суду.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 24.05.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович