Справа № 359/855/24
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/855/24
Провадження № 2-а/359/22/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Бокей А.В.,

за участі представника відповідача - Самотюка Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2024 представником позивача адвокатом Сациком Р.В. подано до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_1 з вимогою: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1207547 та закрити справу про адміністративне правопорушення (а.с.1-8).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 08.01.2024 року поліцейський батальйону патрульної поліції в м. Борисполі УПП в Київській області капітан поліції Серветник Дмитро Олександрович виніс оскаржувану постанову, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.31.3.б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Зазначає, що за змістом постанови серії Серія ЕНА № 1207547 водій ОСОБА_1 08.01.2024 року о 16:41 год. керував в м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 8 транспортним засобом Mercedes-Benz НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, проте який його не пройшов. Позивач не погоджується з вказаною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку. Вважає, що відповідачем при винесенні постанови не було дотримано вимог чинного законодавства. Позивач стверджує, що керував транспортним засобом, який не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки не використовується та не використовувався для надання послуг з перевезення, в тому числі для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Транспортний засіб Mercedes-Benz НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на момент зупинки, належить його товаришу ОСОБА_2 , який не веде підприємницької діяльності з перевезення пасажирів чи вантажів. Звертає увагу, що п. 2.1. ПДР України не встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі акт технічного контролю. З урахуванням викладеного, вважає, що інспектор поліції розглянув справу та притягнув позивача до адміністративної відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення та за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги пояснення позивача.

12.04.2024 надійшов відзиву на позовну заяву від представника Департаменту патрульної поліції (а.с.37-40), відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, зазначає, що позивач був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності. Звертає увагу на положення ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», якою встановлена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, серед інших транспортних засобів, для автобусів незалежно від строку експлуатації - двічі на рік, а також, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автобус - транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більше ніж дев`ять з місцем водія включно; транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу). Зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , копія якого була надана до позовної заяви транспортний Mercedes-Benz Sprinter 2500 номерний знак НОМЕР_3 є автобусом - загальним мікроавтобус D (графа ТИП D.3 свідоцтва про реєстрацію), а також відповідно до графи S.1 Кількість сидячих місць з місцем водія вищевказаного свідоцтва про реєстрацію, транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 2500 номерний знак НОМЕР_3 обладнаний 10 сидячими місцями включно з місцем водія. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію і відповідно до положень Закону України «Про автомобільний транспорт» є автобусом, а отже відповідно до положення п. З ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає обов`язковому технічному контролю із періодичністю двічі на рік.

Зазначає, що відповідно до відомостей Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 2500 номерний знак НОМЕР_3 проходив обов`язковий технічний контроль 13.11.2020 та 09.08.2021. Звертає увагу, що власником транспортного засобу з 13.11.2020 є ОСОБА_2 , та що транспортний засіб, вже перебуваючи у власності ОСОБА_2 , двічі проходив обов`язковий технічний контроль. Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 18.11.2003 зареєстрований як фізична особа-підприємець основним видом діяльності якого є «49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення». А тому відомості про те, що ОСОБА_2 , що є власником Mercedes-Benz Sprinter 2500 номерний знак НОМЕР_3 не здійснює підприємницької діяльності з перевезення пасажирів не відповідає дійсності.

Ухвалою судді від 24.01.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.24-25).

Ухвалою судді віл 18.03.2024 було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (а.с.39).

У судове засідання позивач та його представник не з`явився. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши позовну заяву, матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 08.01.2024 року поліцейський батальйону патрульної поліції в м.Борисполі УПП в Київській області капітан поліції Серветник Дмитро Олександрович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 1207547, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.31.3.б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Зі змісту постанови водій ОСОБА_1 08.01.2024 року о 16:41 год. в м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 8, керував транспортним засобом Mercedes-Benz НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язкового технічного контролю.

Так, згідно п. 31.3 б) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.3 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1,4 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з вимогами ч.ч. 2,3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, звертаючись до суду з адміністративним позовом, не заперечував факту керування транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 2500 номерний знак НОМЕР_3 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 . За типом транспортного засобу вказаний автомобіль є автобусом загальним (мікроавтобус-D), кількість сидячих місць з місцем водія 10 (а.с.15-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно з ч.2 цієї статті обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: 1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 2) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тони, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; 3) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автобус це - транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Таким чином, в силу вищенаведених вимог чинного законодавства транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 2500 номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 08.01.2024, є автобусом, який підлягає обов`язковому технічному нагляду двічі на рік.

Так, відповідно до відомостей Національної автоматизованої інформаційної системи (далі - НАІС) транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 2500 номерний знак НОМЕР_3 проходив обов`язковий технічний контроль 13.11.2020 та 09.08.2021 ( а.с.44,45).

Позивач відповідно до посвідчення водія НОМЕР_4 (а.с.13-14), має право керувати транспортними засобами, у тому числі категорії «D», «D1», тобто має право на керування пасажирськими автобусами та автобусами, число пасажирських місць в яких не перевищує 16, мав бути обізнаний щодо вимог чинного законодавства щодо проходження обов`язкового технічного нагляду для автобусів.

Також встановлено, що власник транспортного засобу ОСОБА_2 відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 18.11.2003 зареєстрований як фізична особа-підприємець основним видом діяльності якого є «49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення» (а.с.43).

Будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені висновки суду, позивачем надано не було.

Відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Встановлено, що службова особа, яка винесла оскаржувану постанову, ОСОБА_4 , є поліцейським батальйону патрульної поліції в м.Борисполі УПП в Київській області, працівником Департаменту патрульної поліції, на момент складання оскаржуваної позивачем постанови мав спеціальне звання капітан поліції, та згідно із вищенаведеними вимогами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.81 (Присвоєння первинних спеціальних звань) Закону України «Про Національну поліцію», мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч.3 ст.121 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже діяв у межах своїх повноважень.

Крім того, суд приймає до уваги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримано вимог чинного законодавства, у тому числі частин 2 та 4 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У тому числі відповідачем дотримано вимог ч.6 вказаної статті, відповідно до якої постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, поліцейським у повній мірі дотримано вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки перед складанням постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача були заслухані пояснення водія, роз`яснено позивачу права, передбачені ст.268 КУпАП, що вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та тексту позовної заяви.

Оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ст.283КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень (двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) накладено в межах санкції ч.3 ст.121 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення, є обґрунтованою та законною.

Таким чином, підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1207547 від 08 січня 2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Визначений ст.289 КУпАП строк звернення до суду позивачем не порушений.

У силу ст.139 КАС України підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат відсутні, інші судові витрати по справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1207547 від 08.01.2024 та закриття справи про адміністративне правопорушення, відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів