Справа № 420/15151/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 71% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2018 року та відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення, відмови у перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 71% грошового забезпечення на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 та СП довідки від 05.03.2024 року №ЮО70077 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, враховуючи 100% підвищення пенсії з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у порядку і розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», (в редакції від 21 лютого 2018 року), виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 71% відповідних сум грошового забезпечення, а також з 01.04.2019 року перерахунок і виплату основного розміру пенсії виходячи з 71% відповідних сум грошового забезпечення за відповідною посадою у розмірах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 05.03.2024 року № 10070077, враховуючи 100% підвищения пенсії з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно п.п. ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним в межах даної справи є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 71% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2018 року та відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення, відмови у перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 71% грошового забезпечення на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 та СП довідки від 05.03.2024 року №ЮО70077 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, враховуючи 100% підвищення пенсії з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, з позовною заявою позивач звернувся до суду 10.05.2024 року.

Суд зазначає, що Верховний Суд, після 02.03.2022 року, неодноразово наголошував, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчинити процесуальну дію у встановлені строки, не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків (ухвала КАС ВС від 10.03.2023 року у справі №540/1285/22).

Слід зауважити, що у позовній заяві позивачем не наведено конкретних причин неможливості звернення до суду вчасно.

Також, вирішуючи питання поновлення позивачу строку звернення до суду, суд враховує позицію Верховного Суду в постанові від 21.02.2024 у справі №240/27663/23, де Верховний суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Також не змінює момент, з якого особа дізналась про порушення своїх прав, й позитивна практика Верховного суду у даній категорії справ, зокрема на яку посилається позивач (Постанова Верховного суду України від 08.11.2022 року у справі №420/2473/22).

За таких обставин подання позивачем у травні 2024 року позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень, бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку позивача, зменшення відсоткового значення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 71% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2018 року та відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення, відмови у перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 71% грошового забезпечення на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 та СП довідки від 05.03.2024 року №ЮО70077 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, враховуючи 100% підвищення пенсії з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просить здійснювати з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у порядку і розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», (в редакції від 21 лютого 2018 року), виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 71% відповідних сум грошового забезпечення, а також з 01.04.2019 року перерахунок і виплату основного розміру пенсії виходячи з 71% відповідних сум грошового забезпечення за відповідною посадою у розмірах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 05.03.2024 року № 10070077, враховуючи 100% підвищения пенсії з 01.01.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, а з цим позовом звернувся до суду лише 10.05.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця сумі пенсії та наведені правові висновки Верховного Суду, суддя дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим адміністративним позовом (поза шести місяців до звернення до суду).

Посилання позивача на встановлене ст.51 Закону України від 09.04.1992 №2262 право на перерахунок пенсії без обмеження будь-яким строком не обґрунтоване з таких підстав.

Вказана норма Закону визначає, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, вказана вище норма Закону стосується матеріального строку (відповідного права пенсіонера та обов`язку органу пенсійного забезпечення), а не процесуального (щодо права особи на звернення до суду).

Заявлений предмет спору не стосується визначення права та періоду на перерахунок пенсії позивача. Натомість стосується правильності обчислення її розміру після проведеного перерахунку та обраного позивачем способу відновлення порушеного, на його думку, права на вірний розмір пенсії після такого перерахунку. Тому для таких обставин спору строк звернення до суду обчислюється саме відповідно до вимог ст.122 КАС України - з дня отримання пенсійної виплати за визначений період.

Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо зменшення основного розміру пенсії з 71% до 70% грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.01.2018 та з 01.04.20219 року, позовна заява не містить.

Згідно з ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків, які необхідно усунути, шляхом надання заяви/клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з заявленими вимогами, з зазначенням обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що, відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.К.Василяка