Справа № 160/30586/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/30586/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області в особі Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України, з вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області щодо не оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітній на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області - оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітньому на ім`я ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-ХІІ, з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що є законними представником неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після досягнення ОСОБА_2 шістнадцятирічного віку 15.08.2023 нею було надано заяву до Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області про отримання паспорту громадянина України з проханням оформити і видати ОСОБА_2 паспорту виключно у формі книжечки. Проте, відповідач відмовив у видачі такого паспорту, посилаючись на Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та постанову Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» №302. Позивач не погоджується з відмовою відповідача, вважає, що відповідач порушує права та інтереси дитини, відмовляючи в оформленні паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки законодавством передбачена можливість видачі паспорта, як у формі ID-картки, так і у формі книжечки. З наведених підстав просить позов задовольнити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про виправлення описки в тексті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі № 160/30586/23 або ухвалення додаткового рішення та викласти резолютивну частину рішення наступним чином:

«визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області щодо не оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітній на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992р. № 2503-ХІІ;

зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області - оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-ХІІ з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних».

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/30586/23 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області в особі Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі №160/30586/23.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області в особі Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача видати паспорт громадянина України з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних відмовити.

Не погодившись із додатковим рішенням, позивач оскаржила її до Третього апеляційного адміністративного суду. В скарзі просить додаткове рішення від 17 січня 2024 року в частині відмови в задоволенні суті заяви про ухвалення додаткового судового рішення скасувати або змінити, яким, задовольнивши заяву позивача , а саме :

за заявленою в позові позовною вимогою - ухвалити додаткове судове рішення , яким через ухвалення додаткового судового рішення - резолютивну частину прийнятого від 15 грудня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом судового рішення за результатами розгляду адміністративної справи № 160/30586/23 викласти згідно із текстом заявлених позовних вимог, прописавши його резолютивну частину наступним чином :

визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області щодо не оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітній на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХП;

зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області - оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітньому на ім`я ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХП, з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при ухваленні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року судом не було прийнято рішення однієї із позовних вимог, а саме: зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортна книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-ХІІ з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних», у зв`язку з чим відповідне питання має бути вирішено шляхом прийняття додаткового рішення.

Відповідач без судового рішення не проставляє відмітку місця проживання дитини, відповідач нехтує й формою виготовлення «паспорту у формі книжечки», встановленою самим Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-Х11, про яку було зазначено в мотивувальній частині зазначеного судового рішення судом (що підтверджується самим текстом рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі №160/30586/23) - в зв`язку з чим й виникла необхідність подання відповідної заяви про ухвалення додаткового рішення щодо заявленої позовної вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.12.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено рішення у справі № 160/30586/23, яким позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах та про захист неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області в особі Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вподальшому ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про виправлення описки в тексті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі № 160/30586/23 або ухвалення додаткового рішення та викласти резолютивну частину рішення наступним чином:

«визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області щодо не оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітній на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992р. № 2503-ХІІ;

зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ГУДМС у Дніпропетровській області) в особі Новокодацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області - оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітній на ім`я ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-ХІІ з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних».

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних, оскільки при видачі паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт громадянина України №2503-ХІІ, не передбачено внесення відомостей про реєстрацію із використанням цифрового ідентифікатора особи, автоматизованої обробки її персональних даних та внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру. Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт з проставленою відміткою місця проживання, суд зазначив, що позивачем не надано суду доказів того, що відповідач при оформленні та видачі паспорта у формі книжечки не буде ставити відмітку про місце проживання, що свідчить про відсутність порушеного права на час розгляду справи, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути ухвалене додаткове рішення, є вичерпним.

Виходячи із аналізу вказаної норми чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення. У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

При цьому, додаткове рішення може бути винесене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Колегією суддів встановлено, що при вирішенні адміністративного спору судом першої інстанції не було наведено оцінку обставин, що викладені позивачем, а саме видача ОСОБА_2 паспортної книжечки з проставленою відміткою місця

проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.

Отже, стосовно позовних вимог позивача щодо видачі паспорту у формі без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних, колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду справи до суду не надано доказів того, що відповідачем здійснено вказані дії.

Крім того, суд зазначає, що з аналізу норм Положення про паспорт № 2503-ХІІ вбачається, що при видачі паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ (у формі книжечки) процедурою не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру, з огляду на що відсутність у відповідача підстав для здійснення таких дій встановлено нормами Положенням про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ.

Відтак, вказана вище вимога позивача є безпідставною та не підлягає задоволенню, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17.

Стосовно позовних вимог позивача щодо зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт з проставленою відміткою місця проживання, суд апеляційної інстанції зазначає, що зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт з проставленою відміткою місця проживання є передчасними, оскільки предметом спору у цій справі є правомірність відмови у видачі позивачу паспорту у формі книжечки, а не спір щодо внесення даних до такого паспорту, в даному випадку процедура ведення паспортного обліку ще не відбулась.

Водночас відповідач на виконання цього рішення суду не оформляв та не видавав неповнолітній ОСОБА_2 , паспорт громадянина України у формі книжечки, тому на цей час відсутні підстави вважати, що права позивача щодо проставлення відмітки місця проживання будуть порушені.

Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Також у цій справі встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області в особі Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, до якого звернулися позивач та її мати у серпні 2023 року, видати заявниці ОСОБА_2 паспорт громадянина України зразка 1994 року (у вигляді паспортної книжечки).

Вирішуючи спір (у справі № 806/3265/17) по суті, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2018 року констатувала, що норми Закону № 5492-VI, на відміну від норм Положення про паспорт (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. Велика Палата Верховного Суду вважає, що це є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у цій справі суд бере до уваги згадану постанову Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі і ті мотиви, які слугували підставою для часткового задоволення позову у тій (зразковій) справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17 викладено також правовий висновок про те, що при видачі паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт №2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

При вирішенні цієї справи по суті (як типової) суд зважає на підхід Великої Палати Верховного Суду, застосований при розгляді зразкової справи № 806/3265/17.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №802/2281/17-а.

Відтак, позивач просить зобов`язати відповідача до вчинення дій у майбутньому, які ще не настали, що не відповідає завданню адміністративного судочинства, яке полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, а не у захисті можливого порушення такого права у майбутньому.

Таким чином, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17 адміністративний позов у цій справі підлягає задоволенню частково.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров