Справа № 140/1765/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1765/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - військова частина НОМЕР_1 , відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо проведення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

зобов`язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.06.2020 №344-ос прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас (у зв`язку із закінченням строку контракту) та від 26.06.2020 №377-ос виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

У період з січня 2020 року по червень 2020 року включно позивач проходила військову службу та перебувала на грошовому забезпеченні в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ).

Як вбачається з документів, наданих на адвокатські запити, військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу за період з 01.07.2015 по 28.02.2018, здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з затримкою, зокрема, в серпні 2020 року відповідачем нараховано та виплачено ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення у розмірі 31455,28 грн, що підтверджується витягом з розрахункової відомості з червня по вересень 2020 року, довідкою розрахунком про нарахування та виплату належної невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018, особистою карткою грошового забезпечення та заробітної плати з січня по вересень 2020 року та листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.01.2024 №09/663-24-Вих.

Під час проходження військової служби та звільнення з неї, позивачу було проведено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення, зокрема: в грудні 2015 року у розмірі 3049,25 грн, в серпні 2016 року у розмірі 4984,25 грн, в січні 2018 року у розмірі 4984,25 грн. З урахуванням того, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2018 роки (яка нараховується з місячного грошового забезпечення) проведена без урахування у її складі індексації грошового забезпечення

Окрім того, у період з січня 2016 року по лютий 2018 року ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій (далі - щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889). Розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 розраховувався у відсотковому співвідношенні до розміру місячного грошового забезпечення, зокрема для військовослужбовців (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначалася винагорода, включалися посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які позивач мала право за займаною нею штатною посадою.

З огляду на те, що у вказаний період місячне грошове забезпечення позивача протиправно не було проіндексоване, відповідно нарахування та виплата щомісячної додаткової грошової винагороди проведена відповідачем виходячи із непроіндексованого (знеціненого) місячного грошового забезпечення.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати розміру грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.54).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 06.03.2024 відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що під час проходження військової служби позивачу виплачувалось належне грошове забезпечення, яке обчислювалось та нараховувалось у межах виділених військовій частині НОМЕР_1 коштів. Оскільки, індексація не входить до складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, вона не враховується до розміру належної та виплаченої позивачу допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889. Відтак, обставини та доводи, викладені у своїй позовній заяві є необґрунтованими та безпідставними, а бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім того, відповідач вважає, що позивач звернулася до суду з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України місячного строку звернення, а тому позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

З врахуванням викладеного просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені сторонами у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.06.2020 №344-ос прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас (у зв`язку із закінченням строку контракту) та від 26.06.2020 №377-ос виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 26.06.2020 (а.с.6,10).

Як вбачається з особистих карток грошового забезпечення за період з 2015-2018 роки та інформації наявної у відповідях на адвокатські запити, позивачу нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 2015 року по лютий 2018 року включно проводилась не у повному обсязі та з затримкою, зокрема: в січні 2015 року у розмірі 143,72 грн, в листопаді 2015 року у розмірі 1325,18 грн та в грудні 741,76 грн (а.с.11-13).

В серпні 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 31455,28 грн, що підтверджується витягом з розрахункової відомості з червня по вересень 2020 року, довідкою розрахунком про нарахування та виплату належної невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018, особистою карткою грошового забезпечення та заробітної плати з січня по вересень 2020 року та листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.01.2024 №09/663-24-Вих (а.с.7-9,15).

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 було проведено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення, зокрема: в грудні 2015 року у розмірі 3049,25 грн, в серпні 2016 року у розмірі 4984,25 грн, в січні 2018 року у розмірі 4984,25 грн (а.с.11-13).

З урахуванням того, що лише в серпні 2020 року ОСОБА_1 виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 31455,28 грн, то нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення у 2015, 2016, 2018 роках проведена без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Окрім того, у період з січня 2016 року по лютий 2018 року ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій). Розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 розраховувався у відсотковому співвідношенні до розміру місячного грошового забезпечення, зокрема для військовослужбовців (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначалася винагорода, включалися посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які позивач мав право за займаною ним штатною посадою. З огляду на те, що у вказаний період місячне грошове забезпечення позивача протиправно не було проіндексоване, відповідно нарахування та виплату щомісячної додаткової грошової винагороди проведена відповідачем виходячи із непроіндексованого (знеціненого) місячного грошового забезпечення.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 розміру грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою та третьою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзацами першим та другим частини четвертої вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №1294 від 07.11.2007 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Суд констатує, що право на грошову допомогу на оздоровлення у 2015, 2016, 2018 роках та щомісячну додаткову грошову винагороду за період із січня 2016 року по лютий 2018 року позивач набула, в цій частині її право було реалізоване.

Спірним питанням є включення до складу цих виплат, індексації грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України №1282-XII від 03.07.1991 Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон №1282-XII).

Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі Порядок №1078).

Відповідно до пункту другого Порядку№1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 30.12. 2020 у справі №359/8843/16-а.

Як вбачається з особистих карток грошового забезпечення за період з 2015-2018 роки та інформації наявної у відповідях на адвокатські запити, позивачу нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 2015 року по лютий 2018 року включно проводилась не у повному обсязі та з затримкою, зокрема: в січні 2015 року у розмірі 143,72 грн, в листопаді 2015 року у розмірі 1325,18 грн та в грудні 741,76 грн. В серпні 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 31455,28 грн, що підтверджується витягом з розрахункової відомості з червня по вересень 2020 року, довідкою розрахунком про нарахування та виплату належної невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018, особистою карткою грошового забезпечення та заробітної плати з січня по вересень 2020 року та листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.01.2024 №09/663-24-Вих.

Також судом встановлено, що розрахунок таких виплат, як щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, грошової допомоги на оздоровлення у 2015, 2016, 2018 роках було проведено без включення сум індексації до розрахунку таких виплат.

Відтак, враховуючи вищенаведене, відповідач протиправно не врахував до складу грошового забезпечення, з якого обчислювалися суми виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 та грошової допомоги на оздоровлення у 2015, 2016, 2018 роках індексації грошового забезпечення, що призвело до отримання позивачем вказаних виплат у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством.

З наведених підстав, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності військової частин НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015, 2016, 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінетів Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що позивач пропустила встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду з даним позовом з наступних підстав.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: "Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Разом з тим, необхідно врахувати, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22 та від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

З огляду на те, що позивача звільнено 26.06.2020, тобто до внесення змін до статті 233 КЗпП України, право позивача на звернення до суду із цим позовом не обмежується будь-яким строком. Відтак, відсутні підстави для висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015, 2016, 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінетів Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015, 2016, 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінетів Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук