Справа № 580/11451/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року справа № 580/11451/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку загального позовного письмового провадження адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

30.11.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (18002, м.Черкаси, вул.Гоголя, будинок 285; ) (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, будинок 13; ) (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця Торбинської О.М. від 09.11.2023 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження №73286248 та про відкриття виконавчого провадження №73286248.

Обґрунтовуючи зазначив, що сплатив заборгованість у виконавчому провадженні №5097266 на підставі Закону України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії». Стверджує, що державний виконавець не стягував та не перераховував відповідну заборгованість, тобто не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду. Тому винесення спірних постанов суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження».

01.12.2023 суд постановив ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття загального позовного провадження, відмову в забезпеченні позову.

06.12.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву про відмову в задоволенні позову повністю. Стверджує, що в межах примусового виконання вимог виконавчого документа відповідач поніс витрати, пов`язані з роздрукуванням та відправкою документів виконавчого провадження, внесенням даних до Автоматизованої системи виконавчого провадження. На день відкриття виконавчого провадження мінімальна сума витрат при відкритті становила 401,85грн. Тому відповідач постановив стягнути з боржника розмір мінімальних витрат у вказаній вище сумі. Такі витрати боржник має компенсувати незалежно від того, чи він виконав судове рішення чи ні. Посилався на висновки Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 у справі №751/4363/17. Звертає у вагу суду на те, що винесення постанови від 09.11.2023 про стягнення витрат виконавчого провадження і в подальшому пред`явлення її до виконання та постанови від 09.11.2023 про відкриття виконавчого провадження №73286248 є обов`язком державного виконавця.

Правом надати відповідь на відзив позивач не скористався.

Ухвалою від 07 грудня 2023 року суд задовольнив повністю клопотання (вх.№54863/23) позивача та зупинив провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №580/11220/23.

29 квітня 2024 року ухвалою суд призначив підготовче засідання у справі №580/11451/23 для вирішення питання можливості поновити провадження у справі та продовжити її розгляд на 23 травня 2024 року о 14 год. 00 хв.

Усною ухвалою від 23 травня 2024 року суд поновив провадження у справі, закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті за правилами письмового провадження.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши заявлені доводи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від 24.10.2007 відкрито виконавче провадження № 5097266 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 10-14/132 від 07.02.2006 про стягнення з позивача на користь ДП «Енергоринок» 92 013 581,12 грн боргу, 10498941,48 грн збитків від інфляції, 9637602,81 грн 3 % річних, 1000,00 грн пені, 1700 грн, 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою від 14.05.2004 Господарський суд Черкаської області порушив провадження у справі № 17-14-01/1494 за заявою ТОВ «Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу «А/РТЕК» до позивача про визнання банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 розглянуто вимоги ДП «Енергоринок» з урахуванням уточнень до заяви та частково визнано його конкурсним кредитором ВАТ «Черкасиобленерго" на суму 114179007,99 грн.

Старший держаний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняв постанову від 28.12.2015 про зупинення виконавчого провадження № 5097266.

Позивач погасив кредиторську заборгованість перед ДП «Енергоринок» у повному обсязі, про що сторонами складено двосторонній акт звірки розрахунків за продану з ОРЕ електроенергію та по визнаних інфляційних, 3 % річних, штрафних санкціях та судових витратах.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.10.2023 у справі №17-14-01/1494 клопотання позивача про закриття провадження у справі №17-14-01/1494 задоволено, закрито провадження у справі №17-14-01/1494 за заявою ТОВ «Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу «А/РТЕК» про банкрутство позивача.

14.11.2023 на адресу позивача надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. від 08.11.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 5097266, яку позивач оскаржив у справі №580/11220/23.

09.11.2023 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинська О.М. прийняла спірні постанови:

про відкриття виконавчого провадження №73286248 щодо примусового виконання постанови від 08.11.2023 № 5097266 про стягнення виконавчого збору в розмірі 11215294,34грн;

про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження №73286248 в сумі 401,85грн.

Позивач не погоджуючись зі вказаними вище постановами звернувся з позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.

Абзацом другим ст.19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.3 ЗУ № 1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЗУ № 1404-VІІІ у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Державний виконавець при надходженні виконавчого документа, у т.ч. постанови про стягнення виконавчого збору перевіряє її на відповідність вимогам статей 3 та 4 Закону України Про виконавче провадження та у випадку відповідності вимогам зазначених статей відкриває виконавче провадження.

Згідно з ч.1 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.42 ЗУ №1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Частиною 1 ст.42 ЗУ №1404-VIII встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно з ч.3 ст.40 ЗУ №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Суд на виконання ст.242 КАС України врахував висновки Верховного Суду (далі - ВС) в постанові від 16 грудня 2021 року у справі №640/8132/20, відповідно до яких якщо виконавче провадження закінчено й ухвалена в ньому постанова щодо стягнення з боржника виконавчого збору є чинною в порядку, визначеному законодавством, не визнана протиправною та не скасована, законодавство не передбачає іншої поведінки виконавця, окрім як відкриття нового виконавчого провадження з виконання такої постанови.

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону) частини першої статті 39 цього Закону, відповідно до приписів ч.3 ст.40 ЗУ №1404-VIII, виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, винесеної державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа.

У заявлених спірних правовідносинах спірні рішення про відкриття виконавчого провадження ВП №73286248 щодо стягнення виконавчого збору у ВП №5097266 та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП №5097266,- винесені 09.11.2023 за умов завершеного ВП №5097266 на підставі саме п.9 ч.1 ст.39 ЗУ №1404-VIII.

При цьому Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 11.03.2024 у справі №580/11220/23, яке набрало законної сили 23.04.2024, постанову відповідача від 08.11.2023 у ВП №5097266 про стягнення виконавчого збору, на підставі якої прийняті спірні рішення у цій справі, визнав протиправною і скасував.

Отже, враховуючи вказані вище обставини справи, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття ВП №73286248 щодо стягнення виконавчого збору у ВП №5097266 не правомірна.

Щодо спірного рішення про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження суд урахував.

Згідно з ч.4 ст.42 ЗУ №1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п.2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, якщо у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Розділом VI Інструкції передбачено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Пунктом 4 ч.5 ст.27 ЗУ №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Всупереч зазначеній нормі відповідач виніс постанову у ВП №73286248 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 401,85 грн щодо власного виконавчого документу, а саме постанови від 08.11.2023 про стягнення виконавчого збору у ВП №5097266, - тобто, подвійно, а не за виконання рішення основного виконавчого документа, яка у подальшому скасована у судовому порядку у справі №580/11220/23, до набрання законної сили рішенням суду у якій суд зупиняв розгляд цієї справи.

Отже, зазначені постанови відповідача прийняті ним не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами, є протиправними та підлягають скасуванню. Тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 29.11.2023 №10360 в сумі 5368,00грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду позовною заявою, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» ().

Визнати протиправними і скасувати постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, будинок 13; ) ОСОБА_1 від 09.11.2023:

про відкриття виконавчого провадження №73286248;

про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження №73286248.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, будинок 13; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (18002, м.Черкаси, вул.Гоголя, будинок 285; ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суду в сумі 5368,00грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі та підписане 27.05.2024.