Справа № 160/9821/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 травня 2024 рокуСправа №160/9821/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка виступає в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до відповідача-1: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, відповідача-2: Відділу №10 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до відповідача-1: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, відповідача-2: Відділу №10 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області , в якій позивач просить:

- визнати: протиправною відмову Головного Управління Державної Міграційної Служби України у Дніпропетровській області у веденні обліку (викладену у листі № П-137/6/1201-24/1201.4.3/2788-24 від 27 лютого 2024 року) неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХП (ред. 2019 року), а саме: за прізвищем, іменем, по-батькові, роком народження та місцем проживання, без використання засобів ЄДДР;

- визнати: протиправною відмову в оформленні та видачі неповнолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 Відділом № 10 у місті Кривому Розі Головного Управління Державної Міграційної Служби України у Дніпропетровській області (викладену у листах № 1227/528/000234-24 від 20.02.2024 року та № П-10/6/1227-24/1227/2942-24 від 28.02.2024), у зв`язку із досягненням ним 14-річного віку, паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України від 26.06.1992 М 2503-ХІІ (ред. 2019 року) ;

- зобов`язати Відділ № 10 у місті Кривому Розі Головного Управління Державної Міграційної Служби України у Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 14-річного віку, паспорт громадянина України формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (ред.2019 року), без надання згоди на обробку персональних даних у Єдиному Державному Демографічному Реєстрі.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка виступає в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до відповідача-1: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, відповідача-2: Відділу №10 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу встановлено п`ятиденний строк, з моменту отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: документ про сплату судового збору у відповідності до Закону України "Про судовий збір" на суму 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.

На виконання вимог ухвали суду від 22.04.2024 року до суду від ОСОБА_1 - мати неповнолітнього надійшла заява щодо усунення недоліка позовної заяви, в якій зазначено, що у позовній заяві справи № 160/9821/24, на сторінці 14, міститься така інформація: «Оплата судового збору. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. З Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання: заяви, (до яких згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України відноситься, зокрема - позовна заява) апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Крім того, така позиція підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 22 квітня 2019 року у справі №9901/108/19, провадження №11-394заі19». Це пояснення не було прийнято до уваги головуючим суддею Неклеса О.М. По суті указаного питання позивач надає більш глибоке обґрунтування своєї правової позиції. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. З Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання: заяви (первинного позову), апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Вимоги процесуального закону: ч. 2 ст. 159 КАС України та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 22 квітня 2019 року у справі № 9901/108/19 провадження № 11 -394заі 19 містять наступні норми: згідно із ч. 2 ст. 159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву; згідно правової позиції, яка міститься у судовій ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 9901/108/19, провадження № 11-394заі19 від сплати судового збору звільнені батьки, законні представники, а саме : « ... проаналізувавши пункт 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», зробила висновок, що «від сплати судового збору звільнені батьки, законні представники малолітніх чи неповнолітніх осіб, які звертаються з позовом про захист прав та/або інтересів малолітньої чи неповнолітньої особи». У наведеній ухвалі зазначено, що «право на звернення до суду відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України виникає внаслідок порушення рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи, яка просить про їх захист. При вирішенні питання щодо звільнення від сплати судового збору осіб, які є законними представниками малолітньої чи неповнолітньої особи, слід виходити з того, чи спричинено оскаржуваними рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення законних прав та інтересів такої особи». Тобто згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 22 квітня 2019 року у справі № 9901/108/19, провадження № 11-394заі19 вбачається, що ч. 2 ст. 159 КАС України передбачено, що заявами по суті справи № 160/9821/24 є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Разом із тим, в наведеній ухвалі також зазначено, що : « ...право на звернення до суду відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України виникає внаслідок порушення рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи, яка просить про їх захист. При вирішенні питання щодо звільнення від сплати судового збору осіб, які є законними представниками малолітньої чи неповнолітньої особи, слід виходити з того, чи спричинено оскаржуваними рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення законних прав та інтересів такої особи». У даній справі № 160/9821/24, як убачається зі змісту позовних вимог, які спрямовані на оскарження дій (рішень) суб`єкта владних повноважень - органу ДМС, тобто прямо направлені на захист прав та інтересів неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, вимога суду щодо сплати позивачем, судового збору за подання позовної заяви (заяви по суті справи) на захист прав неповнолітньої дитини є неправомірною, так як не відповідає положенням т 14 ч. 2 ст. З Закону України «Про судовий збір» та судовій практиці найвищого суду у системі судоустрою (Верховного Суду). Особливо необхідно звернути увагу суду, це на дію ст.ст 359 та 370 КАС України. Згідно з дії норм вище указаних статей , ухвала від 22 квітня 2019 року у справі № 9901/108/19, провадження № 11-394заі19, яка винесена Великою Палатою Верховного Суду у типовій справі вступила у силу та обов`язкова до виконанню всіми суб`єктами владних повноважень. Тобто у аналогічних правовідносинах повинна бути використана тотожня законодавча норма. А саме, від сплати судового збору позивач ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 повинна бути звільнена.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Щодо доводів позивача про залишення поза увагою головуючим суддею Неклеса О.М. інформації, яка міститься на чотирнадцятій сторінці позовної заяви ОСОБА_1 , яка виступає в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до відповідача-1: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, відповідача-2: Відділу №10 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними відмов, зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року позивачу було роз`яснено про відсутність підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Зі змісту наведеної ст. 3 вищевказаного закону вбачається, що законодавець розрізняє позовні заяви та інші заяви, які можуть бути об`єктом сплати судового збору.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Пунктом 14 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, вказана норма не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду в інтересах зазначених осіб.

При цьому, п. 14 ч. 2 ст. 3 даного Закону звільняє від сплати судового збору осіб, які в інтересах малолітніх подають саме заяви, а не позовні заяви.

Зазначені норми слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 КАС України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Натомість, в силу частини 1 статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 діє як законний представник неповнолітнього в розумінні частини першої статті 56 КАС України, а не як фізична особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини першої статті 53 КАС України.

Законом України "Про судовий збір" не передбачено пільги від сплати судового збору законного представника, який звертається в інтересах неповнолітнього, крім законних представників дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (пункт 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір").

Отже, пільга щодо сплати судового збору визначена пунктом 7 частиною першою статті 5 Закону № 3674-VI не поширюється на ситуацію у цьому випадку.

Правова позиція щодо подібного питання викладена в ухвалах Верхового Суду від 15.01.2018 у справі № 607/1046/17, від 22.11.2018 у справі № 754/16008/17, від 23.05.2019 у справі № 640/109/19, від 18 серпня 2021 року у справі №620/1060/21 а також узгоджуються з висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 640/109/19.

Щодо посилання позивача на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №9901/108/19.

Судом проаналізовано зміст ухвали Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №9901/108/19 та зроблено роздруківку зазначеної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зі змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що, всупереч зазначеному позивачем в заяві щодо усунення недоліка позовної заяви, ухвала Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №9901/108/19 взагалі не містить посилання на частину 2 статті 159 КАС України.

Посилання позивача щодо звільнення від сплати судового збору на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №9901/108/19 не враховано, оскільки вони стосуються інших правовідносин та учасників, не мають преюдиційного значення відповідно до ст.78 КАС України.

Таким чином, вимоги ухвали суду від 22.04.2024 року в повному обсязі не виконані позивачем.

Крім того, в ухвалі суду від 22 квітня 2024 року позивачу роз`яснено про те, що за змістом частини першої статті 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 цього Закону).

Разом з тим, законодавством передбачено право, а не обов`язок суду щодо звільнення сторони від сплати судового збору. Крім того законодавець ставить у залежність право суду звільнити (відстрочити/розстрочити) від сплати судового збору саме враховуючи майновий стан сторони.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

З наведеної вище норми вбачається, що процесуальний строк, може бути продовжений за наявності поважних причин.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_1 , яка виступає в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 строку на усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 241, 243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 , яка виступає в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 (п`ять) днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у відповідності до Закону України "Про судовий збір" на суму 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Неклеса