Справа № 160/6246/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2024 рокуСправа №160/6246/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
07.03.2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (далі відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з відмови у зарахуванні періоду з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року - робота ОСОБА_1 підземним електрослюсарем з повним робочим днем у шахті «Степова» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля»; періоду з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року - навчання ОСОБА_1 в СПТУ №40 м. Першотравенськ за професією підземний електрослюсар, та періоду з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року - військова служба у лавах Радянської армії (Збройних Сил СРСР), до пільгового додаткового стажу, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву від 01.03.2023 року з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні, зарахувавши до пільгового стажу період з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року - роботу підземним електрослюсарем з повним робочим днем у шахті «Степова» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля»; період з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року - навчання в СПТУ №40 м. Першотравенськ за професією підземний електрослюсар, та період військової служби у лавах Радянської армії (Збройних Сил СРСР) з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.03.2023 року звернувся до Відділу обслуговування громадян № 5 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Рішенням від 09.03.2023 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Так, до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховані наступні періоди його трудової діяльності: з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року - робота підземним електрослюсарем з повним робочим днем у шахті «Степова» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля»; з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року - навчання в СПТУ №40 м. Першотравенськ за професією підземний електрослюсар, та період з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року - військова служба у лавах Радянської армії (Збройних Сил СРСР). Враховуючи, наявність трудової книжки, яка містить відповідні записи про роботу позивача за професією, що віднесена до Списку № 1 та наявність у позивача довідки, що підтверджує факт роботи за професією по Списку № 1, представник позивача вважав рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним та звернувся до суду за захистом порушених прав та законних інтересів позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 року позивачу поновлений строк на подачу позовної заяви, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 03.04.2024 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам був наданий строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувані матеріали, які були на розгляді при прийнятті спірного рішення.
Також представник відповідача зазначив, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не приймалось оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії, відтак управління не є належним відповідачем у справі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 01.03.2023 року ОСОБА_1 , який досяг 50-річного віку звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.
Підставою для відмови стала відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи. Так, при необхідному стажі роботи 24 роки ( у разі набуття права з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року) та пільговому стажі роботи 10 років, позивач має страховий стаж 31 рік 11 місяців 12 днів, з урахуванням кратності - 35 років 11 місяців 12 днів а пільговий стаж роботи по Списку № 1 становить 4 роки 0 місяців 26 днів.
У своєму рішенні ГУ ПФУ у Вінницькій області зазначило, що за наданими позивачем документами, до пільгового стажу зараховані всі періоди роботи згідно довідки № 34 від 03.02.2023 року, тоді як дані по довідці № 153 будуть взяті до розрахунку після надходження Акту перевірки.
Підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду навчання в СПТУ №40 з 01.09.1990 року по 25.06.1993 року та періоду військової служби з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року, як зазначено у відзиві, стало накладення цих періодів один на одного, а тому потрібно уточнюючі довідки по вказаних періодах.
Отже, спір між сторонами виник з підстав не зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:
з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.
Даним Порядком (пункт 20) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
З трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 вбачаються наступні записи за спірні періоди з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року та з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року:
- 25.07.1990 року позивач прийнятий учнем електрослюсаря (слюсаря) чергового та по ремонту обладнання до шахти імені XXVI з`їзду КПСС (Степова) об`єднання «Павлоградвугілля» (запис № 1);
- 01.09.1990 року позивач направлений на навчання в СПТУ № 40 м. Первомайська підземним електрослюсарем (запис № 2);
- 21.12.1990 року позивач був звільнений у зв`язку із призовом до Радянської армії (запис № 3);
- з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року позивач проходив військову службу у лавах Радянської армії (запис № 4);
- 25.11.1992 року позивач був прийнятий підземним учнем електрослюсаря з наступним направленням на навчання до СПТУ № 40 м. Першотравенська до шахти «Степова» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля» (запис № 5);
- з 01.09.1990 року по 25.06.1993 року - навчання в СПТУ №40 м. Першотравенська за., професією підземний електрослюсар (запис № 6);
- 29.06.1993 року позивач переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 7);
- 01.01.1997 року позивач переведений підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем у шахті на дільницю ЕМО (запис № 8);
- 01.07.2005 року позивач був переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем на дільницю РСО (запис № 9);
- 01.10.2005 року позивач переведений підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем на дільницю УРСО (запис № 10);
- 07.06.2006 року позивач звільнений за власним бажанням (запис № 11).
Факт перебування позивача з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року в лавах Збройних Сил також підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_2 .
Факт проходження позивачем навчання в СПТУ № 40 підтверджується дипломом серія НОМЕР_3 , виданим 25.06.1993 року, на підставі рішення державної кваліфікаційної комісії від 25.06.1993 року, згідно якого позивач здобув професію електрослюсар підземний 5 розряду.
Згідно довідки № 34 від 03.02.2023 року, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, періоди роботи позивача з 15.03.1993 року по 28.06.2023 року, з 29.06.1993 року по 10.03.1994 року, з 11.03.1994 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 30.06.2005 року та з 01.07.2005 року по 07.06.2006 року зазначені, як роботи з повним робочим днем у шахті.
Крім того, дана довідка містить посилання на позицію, підрозділ та розділ Списку № 1, відповідно до якого віднесена професія, посада, яку обіймав позивача.
Дана довідка, як і копія трудової книжки містить записи про проведену атестацію згідно наказів № 1416 від 24.10.1994 року, №2318 від 20.10.1999 року. № 655 від 27.04.2001 року та інш.
Як вбачається з наданої позивачем форми РС-право до пільгового стажу роботи позивача по Списку № 1 зараховані лише періоди з: 15.03.1993 року по 23.04.1993 року, з 29.06.1993 року по 19.12.1993 року, 11.03.1994 року по 02.08.1996 року, з 16.01.2003 року по 15.04.2003 року, з 01.07.2005 року по 04.05.2006 року.
Інші періоди роботи позивача з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року не зараховані ГУ ПФУ у Вінницькій області до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 і рішення про відмову у призначенні пенсії не містить обґрунтування, які саме недоліки в поданих позивачем документах стали підставою для такої відмови.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За конституційним поданням народних депутатів України Закон № 213-VIII перевірявся на відповідність Конституції України та рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі N 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
У рішенні від 23.01.2020 року Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23.01.2020 року № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме: застосуванню підлягають положення Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.
Також у пункті 4.4. мотивувальної частини рішення від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Конституційний Суд України та практика Європейського суду з прав людини беззастережно свідчать про те, що збільшення пенсійного віку для отримання пенсії на пільгових умовах для осіб, які відпрацювали в особливих умовах, набули на момент підвищення пенсійного віку необхідний стаж, який передбачав право на пільгову пенсію, є звуженням цього права.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується, серед іншого, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до п. 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
На період проходження позивачем військової служби діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.
Підпунктом «к» ч.1 п. 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.
При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16 Положення), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.
Отже, враховуючи, що позивач після проходження служби у лавах Радянської Армії з 25.11.1992 року працював на підземних роботах, період проходження позивачем військової служби повинен бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки ця робота слідувала по її закінченню.
Разом з тим, як зазначає представник ГУ ПФУ у Вінницькій області, вказані позивачем у позовній заяві періоди навчання в СПТУ №40 з 01.09.1990 року по 25.06.1993 року та період військової служби з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року накладаються один на одного, а отже, позивач не міг одночасно й навчатися в СПТУ № 40 та проходити службу у лавах Радянської Армії.
Отже, згідно відомостей трудової книжки та записів у військовому квитку позивача, вірним слід вважати період навчання позивача в СПТУ № 40 з 01.09.1990 року по 21.12.1990 року, а період проходження служби у лавах Радянської Армії з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року.
Інший період роботи позивача з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року, який безпідставно не зарахований ГУ ПФУ у Вінницькій області до пільгового стажу, охоплює в тому числі й навчання позивача після 25.11.1992 року по 25.06.1993 року.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ГУ ПФУ у Вінницькій області було безпідставно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.
Враховуючи, що вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позивачем не заявлено, в задоволенні вимог до цього відповідача слід відмовити.
В задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 605грн. 60коп. з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача з ГУ ПФУ у Вінницькій області.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з відмови у зарахуванні періоду з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року - робота ОСОБА_1 підземним електрослюсарем з повним робочим днем у шахті «Степова» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля»; періоду з 01.09.1990 року по 21.12.1990 року - навчання ОСОБА_1 в СПТУ №40 м. Першотравенськ за професією підземний електрослюсар, та періоду з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року - військова служба у лавах Радянської Армії (Збройних Сил СРСР), до пільгового стажу, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву від 01.03.2023 року з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні, зарахувавши до пільгового стажу період з 25.11.1992 року по 07.06.2006 року - роботу підземним електрослюсарем з повним робочим днем у шахті «Степова» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля»; період з 01.09.1990 року по 21.12.1990 року - навчання в СПТУ №40 м. Першотравенськ за професією підземний електрослюсар, та період військової служби у лавах Радянської Армії (Збройних Сил СРСР) з 24.12.1990 року по 12.11.1992 року.
В іншій частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець