Справа № 487/3348/24
Суддя: Темнікова А. О.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3348/24
Провадження № 2-а/487/39/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Темнікової А.О., за участю секретаря судового засідання Демиденко Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Блиставцевої О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва 15.04.2024 з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просив скасувати постанову серії БАД №993355 від 06.04.2024 у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Кривим Василем Вікторовичем, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.04.2024 року постановою відповідача серія БАД № 993355 в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок. Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою, не відповідає обставинам справи і підлягає скасуванню. 06.04.2024 року ОСОБА_1 дійсно рухався на автомобілі ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Космонавтів в напрямку проспекту Жовтневого місті Миколаєва. Перед кільцем на площі Перемоги він зупинився на забороняючий (червоний) сигнал світлофора. Після зміни кольору світлофора на зелений позивач в`їхав на дорогу з кільцевим рухом, з`їхав з кільця на вулицю Космонавтів в напрямку проспекту Жовтневого і продовжив рух на дозволяючий сигнал світлофору. Однак з протилежного напрямку руху по вулиці Космонавтів екіпаж патрульної поліції в Миколаївській області на службовому автотранспорті з порушенням правил дорожнього руху здійснив розворот через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, почав рухатись позивачу навздогін і потім увімкнув проблискові маячки червоного та синього кольорів. Після зупинки позивача до його автомобіля підійшов інспектор патрульної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та повідомив, що ОСОБА_1 винен у порушенні п. 8.7.3.е правил дорожнього руху України. З доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення його у встановленому законом порядку ознайомлено не було. На відео з власного мобільного телефону, яке надав позивачу інспектор ОСОБА_2 , належних і достатніх доказів, що в світлофорі був дійсно увімкнутий забороняючий сигнал світлофора не було. Патрульний автомобіль разом із екіпажем був припаркований на узбіччі вулиці Космонавтів в напрямку кільця на площі Перемоги і знаходився на відстані 100-150 метрів до світлофора і екіпаж фізично не міг ані бачити, ані зафіксувати порушення правил ПДП України позивачем. Докази, які зафіксовані з порушенням чинного законодавства на не обліковані засоби є нікчемними. Розгляд справи відбувався із суттєвими порушеннями норм матеріального права, інспектором управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом ОСОБА_2 не було роз`яснено позивачу ст.63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП до розгляду адміністративної справи, відхилено його клопотання про потребу у наданні правничої (фахової правової ) допомоги від адвоката. В даному випадку ніяких доказів вини позивача немає, а отже немає і суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення. Керуючись ст.247 КУпАП, де зазначається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, можна зробити висновок, що відповідач незаконно склав протокол про адміністративне правопорушення, незаконно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення та не мав права притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.04.2024 року було відкрито провадження у справі.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції надано відзив на позов. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що під час несення служби 06.04.2024 року інспекторами управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 за порушення п.8.7.3.є Правил дорожнього руху України а саме: водій ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора (червоний). Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством. Процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, який було видалено за сплином 35-денного терміну зберігання. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є наявним та підтверджується наданими стороною відповідача доказами у вигляді запису автомобільного реєстратора. На відеозаписи зі службового автомобіля було зафіксовано правопорушення позивача, який рухався на автомобілі ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора та подальша зупинка транспортного засобу. У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. Спрощена процедура розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення за ст. 122 КУпАП виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи, тощо. Реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді. В позовній заяві та поясненні до постанови позивач зазначає, що під час розгляду справи хотів скористатись правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 268 КУпАП. Сам факт надання такого пояснення та бажання скористатись правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час винесення постанови повністю спростовує твердження позивача, що йому не було роз`яснено ст. 268 КУпАП. Позивачу була надана можливість ознайомитись з доказами його правопорушення, однак він відмовився. Тому відповідач вважає що права позивача та процедура розгляду адміністративної справи дотримані інспектором в повній мірі. Оцінку доказів поліцейським було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП. Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються. Достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у дані категорії справ (оскарження рішень поліцейських патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності) є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Такі докази будуть достатніми, допоки не буде надано обґрунтованих належних доказів, які безсумнівно спростовують пояснення та свідчення поліцейських. При чому такий підхід не суперечить презумпції винуватості держави в певних адміністративних справах, закріплений ч. 2 ст. 71 КАС України. У випадку наявності суперечностей між поясненнями позивача та свідків поліцейських і за відсутності інших доказів, наданих позивачем на його користь, перевага має надаватись поясненням та свідченням поліцейських. Таким чином постанова серії БАД №993355 від 06.04.2024 року у справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором є обґрунтованою та законною.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Після надання особистих пояснень подав до суду заяву про подальший розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №993355 від 06.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , 06.04.2024 року о 08 годині 08 хвилин в місті Миколаєві по вулиці Космонавтів, 74, здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора (червоний), чим порушив п.8.7.3.є ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), виходячи з положень статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3.є ПДР України: поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Згідно п. 16.8. ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обґрунтування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем в якості доказів надано відеозапис з відеореєстратора. Разом з цим технічний засіб, яким здійснено відеозапис, в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №993355 від 06.04.2024 року не зазначено.

Отже, з матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, наданий відповідачем відеозапис не дозволяє поза розумним сумнівом встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки на ньому відображено лише дані щодо сигналу світлофору, які горів на полосі руху з боку працівників поліції, які перебували на значній відстані від перехрестя. Будь-яких доказів щодо наявності дорожньої розмітки, дорожніх знаків, синхронізації роботи світлофорних об`єктів, а також доказів щодо того, який сигнал світлофору горів для позивача в момент проїзду перехрестя з круговим рухом відповідачем не надано.

Відеозапис з БК 474660 згідно пояснення відповідача було видалено за сплином 35-денного терміну зберігання. При цьому слід зауважити, що виходячи із дати оскаржуваної постанови 06.04.2024 року, вказаний строк сплинув 11.05.2024 року, та за даними матеріалів адміністративної справи, в тому числі даними «Електронного Суду», на цей момент відповідачу достеменно було відомо про оскарження постанови та розгляд справи судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з чим постанова серії БАД №993355 від 06.04.2024 року про визнання ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних, ст. ст. 61, 62 Конституції України, ст. ст. 77, 241-243, 246, 250, 255, 268, 286, 293 КАС України, ст.ст. 7, 126, 245, 247, 251, 251, 268, 280, 283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД №993355 від 06.04.2024 року командира взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, .

Повне судове рішення складено 24.05.2024 року.

Суддя А.О. Темнікова