Справа № 200/1763/24
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 травня 2024 року Справа №200/1763/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) звернувся через Електронний суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за періоди з 24.02.2022 по 16.12.2022 із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17 липня 2003 р. № 1078; зобов`язання нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення за періоди з 24.02.2022 по 16.12.2022 із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17 липня 2003 р. № 1078, а саме в розмірі 3 872,35 грн./міс; визнання протиправною бездіяльності стосовно нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 16.12.2022 та інших додаткових виплат із застосуванням розрахункової величини при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; зобов`язання нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 24.02.2022 по 16.12.2022 та інші додаткові виплати із застосуванням розрахункової величини при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. В обґрунтування зазначено, що позивач з 24.02.2022 по 16.12.2022 проходила військову службу на посадах військової частини НОМЕР_1 , де з 23.05.2022 по 16.12.2022 перебувала в розпорядженні старшого начальника військової частини НОМЕР_4 . В період з 24.02.2022 по 17.05.2022 позивач виконувала обов`язки військової служби в АДРЕСА_2 та в тому числі на території ПрАТ «МК «Азовсталь». В період 17.05.2022 по 17.10.2022 позивач перебувала в полоні військ РФ. Наступний місяць позивач перебувала на лікуванні, та ще місяць у відпустці за станом здоров`я та реабілітації. 16.12.2022 позивача направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 . За період служби виплата грошового забезпечення здійснена не у повному розмірі, оскільки посадовий оклад та оклад за військовим званням не обраховано виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та не здійснена виплата індексації грошового забезпечення.

29 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі призначено розгляд справи за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що позивач вперше призначена на посаду 24.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 і, відповідно, до цієї дати грошове забезпечення (дохід) не отримувала. Отже, безпідставним є визначення позивачем індексації-різниці із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17 липня 2003 р. № 1078. Щодо розрахунку грошового забезпечення повідомлено, що обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням здійснено з дотриманням вимог п.4 Постанови №704. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Крім того, відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом. В обґрунтування зазначено, що 19 липня 2022 року набув чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон № 2352-IX), яким внесено зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України. Після змін, внесених Законом № 2352-IX, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Обчислення строку для звернення позивача до суду розпочато з дня його виключення зі списків особового складу військової частини 16.12.2022. Станом на момент подання позову до суду (19.03.2024) визначені КАС України та КЗпП України сплили. Просив позовну заяву залишити без розгляду.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами 3, 4 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п.8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодекс

Спір щодо стягнення належного позивачу грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України (в редакції, чинній з 24.02.2022 по 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19 липня 2022 року частина друга статті 233 КЗпП України не обмежувала будь-яким строком право працівника на звернення до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Вказана норма підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до 19.07.2022, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Отже, строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату грошового забезпечення та його складових частин до 19 липня 2022 року не застосовувалися.

Законом України № 2352-IX від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон № 2352-IX) внесені зміни до норм КЗпП України.

Зокрема, частини 1 і 2 ст. 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 1).

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч. 2).

Закон № 2352-IX набрав чинності 19 липня 2022 року.

В цьому випадку суд враховує, що згідно записів у військовому квитку позивач проходила військову службу з 24.02.2022 по 16.12.2022 у військовій частині НОМЕР_1 (з 23.05.2022 в розпорядженні НОМЕР_4 ), з 17.12.2022 по 07.08.2023 у військовій частині НОМЕР_5 , з 08.08.2023 по 12.08.2023 в 333 роті резерву, з 13.08.2023 (дата про виключення зі списків відсутня) у військовій частині НОМЕР_4 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2022 №245 старший солдат ОСОБА_3 з 16.12.2022 вважається такою, що переведена до нового місця служби у місті Дніпро. Отже, до спірних правовідносин починаючи з 19.07.2022 застосуванню підлягає норма ч.1 ст.233 КЗпП України, оскільки позивача не звільнено, а переведено для подальшого проходження служби в інше управління, та яка пов`язує початок перебігу строку з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Суд також враховує, що про порушення своїх прав позивач дізналася з листа відповіді Військової частин НОМЕР_1 від 27.12.2023 №1553/5951 та доданих до нього документів. Докази того, що військовою частиною до 27.12.2023 повідомлено позивача про складові, що входили до грошового забезпечення не надано. Отже враховуючи те, що про порушене право позивач дізналася 27.12.2023, при цьому з адміністративним позовом (щодо позовних вимог які виникли після 19.07.2022) вона звернулася 24.03.2024, суд дійшов висновку про дотримання позивачем тримісячного строку звернення до суду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись 122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Кошкош