Справа № 555/1507/21
Суддя: Старовецька Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1507/21
Номер провадження 2-а/555/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко Максима Вікторовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко М.В., Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

І.Стислий виклад позиції позивача

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 24.07.2021 року поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко М.В. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП по факту того що, 24.07.2021 року о 10 год. 12 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 81 км/год. (при дозволеній 50 км/год), перевищивши встановлену швидкість руху на 31 км/год. (швидкість вимірювалась приладом Trucam TC008424), чим порушив п.12.4 ПДР України, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, оскільки при винесенні оскаржуваного рішення інспектором не було дотримано процедури розгляду та складання постанови про адміністративне правопорушення, так як фактично розгляду справи про адміністративне правопорушення не було не було, постанова була складена самостійно інспектором та пред`явлена позивачу. Оскільки ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, попросив докази порушення ним правил дорожнього руху, а саме яким: прилад, яким зафіксовано порушення швидкості руху, наявність сертифіката на вказаний прилад, число та дату повірки приладу, інвентарний номер приладу, яким зафіксована швидкість руху автомобіля, та наявність на приладі відповідних пломб.

ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції відмовилися показати, яким приладом вони вирахували швидкість транспортного засобу, яким він керував, не надали сертифікат, наявність повірки та наявність пломб на приладі, яким нібито працівники поліції зафіксували перевищення швидкості руху транспортного засобу. Крім того, під час розгляду справи позивач заявив клопотання про розгляд справи за присутністю адвоката, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, та є юридично не обізнаний. Клопотання подав поліцейському у письмовому вигляді на заздалегідь заготовлених бланках, які постійно знаходяться в машині, оскільки його діяльність пов`язана із постійним перебування за кермом автомобіля, тому він передбачав виникнення подібних ситуацій із працівниками поліції. Крім того, позивач надав працівникам поліції таке письмове пояснення, в якому зазначив, що має бажання скористатися правовою допомогою.

Позивач вказує, що його пояснення, відповідач не взяв до уваги, не задовольнив клопотання про надання правової допомоги та розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, позбавивши його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 281 КУпАП.

Таким чином, позивач вважає, що порушено вимоги процедури розгляду справи, установленої статтями 278-279 КУпАП, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушенні (Постанова ВС від 18 лютого 2020 року, справа N 524/9827/16-а).

Позивач зазначає, що працівники поліції зазначений вище пристрій, яким вони нібито зафіксували порушення ним правил дорожнього руху, тримали в руці, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля з руки або обох рук з урахуванням вірогідної похибки, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху керованого ним автомобіля.

У зв`язку з наведеними обставинами в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому просить скасувати постанову поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко М.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності та стягнути на його користь судові витрати, а саме, судовий збір сплачений ним при зверненні до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув; представник позивача адвокат Гаврильчик М.А. письмовою заявою просить розглянути справу без його присутності, у відповіді на відзив зазначає про процесуальні порушення зі сторони відповідача, які порушують права і свободи позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

02.08.2021 року було відкрите провадження у адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївський області Департаменту патрульної поліції суб`єкт владних повноважень в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому не визнав позовні вимоги в повному обсязі, вказав на достовірність показів приладу, яким вимірювалась швидкість автомобіля, надав фото та відеозапис з місця події; надав експертні висновки, сертифікати та інші документи, що підтверджують правомірність використання приладу вимірювання швидкості «TruCam» в Україні. Представник відповідача вважає, що право на захист позивача не порушено, оскільки дана категорія справ розглядається в порядку спрощеного провадження, що фактично не передбачає участі адвоката, іншого фахівця в галузі права при розгляді таких справ (а.с.15). Вказує на те, що позивач мав можливість ознайомитись із приладом, його назвою та документами на нього, що підтверджується відеозаписом оформлення адміністративних матеріалів. При цьому, представник відповідача не спростовує твердження позивача про те, що фіксування швидкості здійснювалось приладом, який був в руках поліцейського, а не на штативі чи іншому стаціонарному пристрої. Не заперечив також, щодо факту ігнорування поліцейським клопотання позивача, про надання права на захист. Враховуючи вищевикладене, просить суд у задоволені позову відмовити повністю.

ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко М.В. 24.07.2021 року серія ДП18 №685367 вбачається, що 24.07.2021 року о 10 год. 12 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 81 км/год. (при дозволеній 50 км/год), перевищивши встановлену швидкість руху на 31 км/год. (швидкість вимірювалась приладом Trucam TC008424), чим порушив п.12.4 ПДР України, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У зазначеній постанові вказано, що швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом Trucam TC008424.

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль «Volkswagen», моделі «Tiguan», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , наведено ціль та протягом приблизно 1 (однієї) секунди здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне похитування приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam TC008424 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст.40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 N 11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

З урахуванням зазначеної правової норми, суд доходить висновку, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим (Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 року у справі № 157/703/20).

З доданого до відзиву на позовну заяву відеозапису вбачається, що під час зупинки позивача поліцейським, ОСОБА_1 вказує, що швидкість не перевищував, вказує на відсутність документів, щодо повірки приладу та заявив письмове клопотання про надання права на захист. Однак, поліцейський про ігнорування клопотання позивача та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав відповідачу відповідне письмове клопотання. Однак інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Суд вважає, що такими діями поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2020 року у справі №524/9827/16-а).

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 ст.9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.3 частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог, та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, вирішити питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині задоволення позовних вимог до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню; відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Натомість, в частині задоволення позовних вимог до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко М.В. слід відмовити, оскільки такий відповідач не може бути належним у даній категорій адміністративних справ.

V.Розподіл судових витрат.

Згідно ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст.139 КАС України).

Як вбачається із квитанції від 30.07.2021 року, ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 554 грн. 00 коп., при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.7,245,251,280 КУпАП, ст.ст.9,77,132,139,242-246,268-272,286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко Максима Вікторовича про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ДП18 №685367 від 27 липня 2021 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко Максимом Вікторовичем щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 554 (п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. та витрат, пов`язаних з розглядом справи професійну правничу допомогу в розмірі 600 (шістсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Київ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кошовенко Максим Вікторович, 54056, м.Миколаїв, вул.Новозаводська,1б.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, 54056, м.Миколаїв, вул.Новозаводська,1б.

Суддя: Ю. В. Старовецька