Справа № 440/3389/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3389/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні матеріали справи №440/3389/24 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Служби безпеки України, у якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову Служби безпеки України, оформлену листом від 01 березня 2024 року вих. №21/3-13-375/5, щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 19.05.2023 з урахуванням визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт;

- зобов`язати Службу безпеки України здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 24.02.2022 по 31.12.2022, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року - розмірі 2481 грн, за період з 01.01.2023 по - 19.05.2023, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року в розмірі 2684 грн, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Позовна заява здана позивачем на пошту 18 березня 2024 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3389/24. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження - задоволено. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26 квітня 2024 року до суду надійшла заява відповідача про залишення позову без розгляду /а.с. 32-34/, в обґрунтування якої зазначено, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права у листопаді 2023 року, проте, звернувся до суду з позовом 21 березня 2024 року з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого законом.

07 травня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, до якого додано клопотання відповідача про залишення позову без розгляду /а.с. 40-41/.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права у листопаді 2023 року, проте, звернувся до суду з позовом 21 березня 2024 року з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 233 Кодексу законів про працю України.

Вирішуючи заяву та клопотання відповідача Служби безпеки України про залишення позову без розгляду, суд дійшов таких висновків.

Наказом Служба безпеки України від 18 листопада 2023 року позивач звільнений з військової служби у відставку, виключивши його зі списків особового складу з урахуванням часу на здавання посади з 20 листопада 2023 року.

Відповідно до статті 122 КАС України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом з тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі №280/6779/22.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)..

При цьому, частиною 1 статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Після цієї дати у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, особа має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені такій особі при звільненні.

Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження письмового повідомлення ОСОБА_1 в день його звільнення 20 листопада 2023 року про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

ОСОБА_1 звернувся до Служби безпеки України із заявою від 12 лютого 2024 року, у якій просив направити повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні з військової служби /а.с. 10, 49/.

Крім того, у цій заяві позивач просив здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 24.03.2022 по 31.12.2022 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481 грн., за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 грн., та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

У відповідь на цю заяву позивач отримав лист Служби безпеки України від 01 березня 2024 року №21/3-13-373/5 /а.с. 12-13, 50-51/, до якого додано запитувану позивачем інформацію у формі довідки від 27 лютого 2024 року №21/2-483 /а.с. 11, 52/.

У листі Служби безпеки України від 01 березня 2024 року №21/3-13-373/5 зазначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовим званням з 01.03.2018 діючим військовослужбовцям розраховуються з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, а з 20 травня 2023 року - виходячи з розміру 1762 грн., на цей час відсутні підстави для здійснення перерахунку грошового забезпечення за вказані у заяві періоди.

У позові позивач пояснив, що письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення при звільненні з військової служби за вих. №21/2-483 від 27 лютого 2024 року він отримав 14 березня 2024 року.

Відповідачем не надано доказів, якими б було спростовано наведені вище встановлені обставини справи.

Таким чином, про порушене право позивач дізнався 14 березня 2024 року після одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, що полягає у не проведенні нарахування на виплати грошового забезпечення при звільненні за період з 24.02.2022 по 19.05.2023 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, вважаючи протиправною відмову Служби безпеки України, оформлену листом від 01 березня 2024 року вих. №21/3-13-375/5, щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 19.05.2023 з урахуванням визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт позивач звернувся до суду з позовом у цій справі 18 березня 2024 року (здав позов на пошту, а.с. 20).

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом у межах тримісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом, а отже відсутні підстави для вирішення питання про поважність строку звернення до суду з позовом та поновлення такого строку чи залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 229, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви та клопотання відповідача Служби безпеки України про залишення позову без розгляду у справі №440/3389/24 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.С. Сич