Справа № 440/18996/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/18996/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/18996/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудпостач" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

28.12.2023 позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбудпостач" (надалі - ТОВ "Шляхбудпостач", Товариство), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУДПС), Державної податкової служби України (надалі - ДПС), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №9659510/41185391 від 05.10.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язати ДПС зареєструвати в реєстрі податкову накладну №3 від 05.01.2022.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав добросовісного платника податків, заявник пов`язує з фактом протиправних, як на його думку, мотивів відмови у реєстрації податкової накладної за наявності усіх передбачених Податковим кодексом України на те передумов, зокрема пояснень і первинних документів, наданих на підтвердження дійсності господарських операцій за участю ТОВ "Топ-Трансбуд" за договором поставки нафтопродуктів.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Відповідачі позов не визнали. У спільному відзиві на позов представник вказує на те, що в ході опрацювання копій первинних документів, поданих ТОВ "Шляхбудпостач", було встановлено, що до податкової накладної №3 від 05.01.2022, складеної за участю контрагента ТОВ "Топ-Трансбуд" щодо поставки нафтопродуктів, Товариством надано товарно-транспортну накладну без зазначення дати і часу виїзду, прибуття автоцистерни, номеру резервуару, об`єму, густини, температури нафтопродукту, чим порушено п. 7.5.8 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 №281/171/578/155. Крім того, Комісією ГУДПС прийнято рішення від 27.01.2022 №4697 про відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с. 144-151).

Ухвалою суду від 07.02.2024 клопотання представника ГУДПС щодо розгляду за правилами загального позовного провадження справи залишено без задоволення.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Шляхбудпостач" () 16.02.2021 зареєстроване у статусі юридичної особи, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис за №004009900. Зареєстрованими видами діяльності підприємства за КВЕД є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (а.с. 105-106). Позивач має статус зареєстрованого платника ПДВ.

03.12.2021 між ТОВ "Шляхбудпостач" (Постачальник) та ТОВ "Топ-Трансбуд" (Покупець) був укладений договір поставки №03/12/2021-1 (а.с. 11-16), за умовами якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця (поставити), а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти у свою власність й оплатити нафтопродукти (бітум, мазут, залишок важкий, залишок кубовий тощо), у відповідності до умов Договору та додаткових угод до нього.

05.01.2022 ТОВ "Шляхбудпостач" здійснило реалізацію мазуту паливного 100 зольний малосірчистий низькопарафіністий на адресу ТОВ "Топ-Транбуд" в кількості 24,560 т на суму 471 552,00 грн, у т.ч. ПДВ - 78592,00 грн, яка сплачена покупцем у повному обсязі (заявка на поставку №04/01-1 від 04.01.2022, довіреність №6 від 10.12.2021, рахунок №3 від 05.01.2022, видаткова накладна №3 від 05.01.2022, додаткова угода №12 від 05.01.2022, платіжне доручення №2753 від 19.01.2022, картка рахунку 361 за січень 2022 року, а.с. 17-23).

Як зазначено у позовній заяві, навантаження відбувалося на заводі виробника за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, 38, м. Богодухів Харківської області. Якість товару відповідає Сертифікату відповідності NUA.TR.201/0023-20 від 28.12.2021 (а.с. 24).

Транспортування товару здійснювалося за рахунок постачальника автоперевізником ФОП ОСОБА_1 згідно з Договором №23/07/2020-1 від 23.07.2020 (а.с. 25-29).

Вартість перевезень склала 14736,00 грн, які сплачено в повному обсязі (рахунок №3 від 05.01.2022, акт надання послуг №3 від 05.01.2022, податкова накладна №3 від 05.01.2022, товарно-транспортна накладна №05/01/2022-1 від 05.01.2022, платіжне доручення №2004 від 19.01.2022, картка рахунок 631 за січень 2022 року (а.с. 30-31, 33-36).

Як зазначає представник позивача, реалізований позивачем мазут був ним придбаний у ТОВ "УБТС" () згідно з договором поставки №01/10/21 від 01.10.2021, що підтверджується заявкою на поставку №04/01/22-1 від 04.01.2022, рахунком №7 від 05.01.2022, видатковою накладною №6 від 05.01.2022, податковою накладною №3 від 05.01.2022, товарно-транспортною накладною №1/3 від 05.01.2022, картка рахунку 631 за січень 2022 року. Вартість товару склала 446 992,10 грн і сплачена в повному обсязі 19.01.2022 платіжним дорученням №2003 (а.с. 40-50)).

За наслідками здійснення цієї господарської операції за правилом "першої події" відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (поставка товару) позивач склав та направив для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №3 від 05.01.2022 (а.с. 160-161).

Проте, у відповідь з Реєстру підприємство отримало квитанцію від 31.01.2022 про те, що "Документ прийнято. Реєстрація зупинена". Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної від 05.01.2022 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації податкові накладні відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 159).

Реагуючи на зауваження податкового органу, позивач надав до ГУДПС повідомлення від 03.10.2023 №2 про подання пояснень та копії документів, в т.ч. щодо податкової накладної від 05.01.2022 №3, реєстрацію якої зупинено. До повідомлення позивач надав документи на підтвердження господарської операції у кількості 25 додатків, у т.ч. документи на придбання, реалізацію та транспортування мазуту (а.с. 159).

За наслідками розгляду пояснень Комісією ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН було прийнято рішення від 05.10.2023 №9659510/41185391 про відмову в реєстрації податкової накладної від 05.01.2022 №3 у ЄРПН з огляду на обставини надання платником податків копій документів, оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: При розгляді наданих до повідомлення документів встановлено, що платником надано товарно-транспортну накладну без зазначення дати і часу виїзду, прибуття автоцистерни, номеру резервуару, об`єму, густини, температури нафтопродукту, чим порушено п. 7.5.8 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 №281/171/578/155 (а.с. 154).

Не погоджуючись із правомірністю рішення Комісії, позивач 11.10.2023 оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 19.10.2023 №74483/41185391/2 скаргу платника залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня - без змін з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с. 155).

Не погоджуючись із правомірністю мотивів, покладених в основу рішення Комісії 05.10.2023 №9659510/41185391 про відмову в реєстрації податкової накладної від 05.01.2022 №3, Товариство звернулося до суду з цим позовом за правовим захистом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України (надалі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку-постачальник з настанням першої з умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.

Абзацами другим та третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Тобто, достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 в редакції, чинній на момент зупинення реєстрації спірних податкових накладних).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 7, 8 Порядку № 1165 обумовлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

За змістом пунктів 10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначених в додатку 1 до Порядку №1165, передбачено: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Звертаючись до суду, позивач наполягав на тому, що товарно-транспортна накладна на перевезення мазуту паливного 100 зольного малосірчистого низькопарафіністого хоч і містить недоліки щодо її заповнення, проте такі недоліки не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції. Посилався на п. 11.6 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, відповідно до якого товарно-транспортна накладна є недійсною лише у випадку відсутності інформації у розділі "Відомості про вантаж", не зазначення інших даних, зокрема часу виїзду/прибуття автоцистерни, номеру резервуару, об`єму, густини, температури нафтопродукту, при наявності іншої інформації, що дає змогу ідентифікувати саму господарську операцію та відповідальних осіб, не зумовлює недійсність самої товарно-транспортної накладної.

Надаючи оцінку обставинам дійсності господарської операції з поставки на користь ТОВ "Топ-Трансбуд" нафтопродуктів з огляду на надані до податкового органу та до суду первинні документи, суд виходить із такого.

Дійсно, як і стверджує позивач, відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Разом з тим, очевидним є той факт, що поставлений на користь ТОВ "Топ-Трансбуд" товар - мазут паливний 100 зольний малосірчистий низькопарафіністий є нафтопродуктом, а господарські взаємовідносини з поставки нафтопродуктів, які є небезпечним вантажем, характеризуються своєю специфікою, яка полягає у наявності в учасників таких поставок особливих умов зберігання і транспортування продукції, а господарські операції з придбання товарів мають оформлюватися специфічним пакетом документів.

З огляду на специфічність господарської операції, посилання позивача на Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, суд вважає недоречними.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 02.09.2008 за №805/15496 (надалі Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Тому положення вказаної Інструкції, з огляду на предмет договору (мазут паливний 100 зольний малосірчистий низькопарафіністий), поширюються на спірні господарські відносини і мають враховуватися їх учасниками.

Згідно з п.п. 5.1.1, 5.1.2 Інструкції, приймання нафти і нафтопродуктів за кількістю здійснюється відповідно до вимог цієї Інструкції та договорів постачання, купівлі-продажу тощо. Забороняється здійснювати одночасно приймання та відпуск нафти і нафтопродукту з одного і того самого резервуара у випадках, коли за результатами вимірювань у резервуарах проводяться їх приймання та відпуск.

Матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N31-НП (додаток 34), у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня.

Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою № 6-НП і журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою № 7-НП.

Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів резервуарами місткістю до 100 м3, ведення обліку для кожного резервуара не є обов`язковим. Відображення технологічних операцій ведеться за марками нафтопродукту (підпункт 14.4 пункту 14 Інструкції).

Відповідно до п. 14.5 Інструкції, приймання нафти і нафтопродуктів, які не належать підприємству, також відображається в журналі обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою №6-НП.

Згідно з п. 7.5.6 Інструкції, відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких:

перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому, третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи.

Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Відповідно до п. 7.5.8 Інструкції, відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників. У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. Також у ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об`єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Аналізуючи товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №05/01/2022-1 від 05.01.2022 щодо перевезення мазуту паливного 100 зольного малосірчистого низькопарафіністого автопідприємством ФОП ОСОБА_2 , де Замовник -ТОВ "Шляхбудпостач", Вантажоодержувач - ТОВ "Топ-Трансбуд", суд з`ясував, що в ній міститься лише інформація про найменування нафтопродукту, метод визначення маси нафтопродукту - ваговий та маса нафтопродукту - 24560 кг. Однак, як вірно зазначив у спірному рішенні та у відзиві відповідач, товарно-транспортна накладна не містить зазначення дати і часу виїзду, прибуття автоцистерни, номеру резервуару, об`єму, густини, температури нафтопродукту, чим не дотримано вимоги п. 7.5.8 Інструкції.

За таких обставин доводи позивача про реальність специфічної господарської операції, підтвердженням якої є лише товарно-транспортна накладна, яка оформлена неналежним чином, видаються суду непереконливими.

Зауваження відповідача з цього приводу позивач у позові спростувати не спромігся, як і не скористався правом на подачу відповіді на відзив.

Тож оцінюючи усі докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що такі не підтверджують факт реальної поставки нафтопродуктів від ТОВ "Шляхбудпостач" на користь ТОВ "Топ-Трансбуд".

Доктрина реальності господарської операції, що сформувалася усталеною судовою практикою з розгляду даної категорії спорів, полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Реальність операції - це відповідність даних бухгалтерського та податкового обліку реальним обставинам, що повинно підтверджуватися належними доказами.

У податковому спорі головним є не цивільно-правові підстави тієї чи іншої операції, а наявність руху активів між контрагентами, встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов`язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності.

Узагальнюючи встановлені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що фактично поставка нафтопродуктів оформлювалися лише для надання цій господарській операції документального виразу, що свідчить про обґрунтованість висновків контролюючого органу про те, що достовірність посвідчуваних податковою накладною операцій продажу вказаних у ній видів та кількості товарів не доведено.

Позивачем як до податкового органу, так і до суду надано лише документи, які формально засвідчують результати господарських операцій.

Відтак відповідач в особі ГУДПС, до повноважень якого віднесено здійснення перевірки дотримання платником податку - постачальником умов щодо складення податкової накладної/розрахунку коригування, визначених Податковим кодексом України, спірним рішенням правомірно відмовив у реєстрації податкової накладної №3 від 05.01.2022 ТОВ "Шляхбудпостач", а тому й підстави для реєстрації вказаної податкової накладної у ДПС відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність фактичних передумов та відповідно правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат, які складаються із суми фактично сплаченого судового збору за звернення до суду з позовом у розмірі 2864,00 грн та заявленими до стягнення, але не підтвердженими документально, витратами на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудпостач" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбудпостач" (; вул. Володимира Великого, буд. 60, кім. 4, м. Кременчук, Полтавська область, 39622).

Відповідач: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000).

Відповідач: Державна податкова служба України (; Львівська площа, 8, м. Київ, 04053).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун