Справа № 240/35602/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Житомир справа № 240/35602/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення №84 від 01.12.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язання призначити з 24.11.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач зазначає, що 24.11.2023 року з досягненням досягла віку 52 років та за наявності загального страхового стажу більше ніж 20 років, в тому числі не менше 10 років на посадах за Списком №2, звернулася до Відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Оскаржуваним рішенням, на думку Позивача, Відповідач протиправно відмовив у призначенні їй пенсії. Вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду від 08.01.2024 року позовну заяву після усунення недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача по справі, направив суду письмові заперечення проти позову (відзив). У відзиві на позов Відповідача зазначено, що звернення Позивача про призначення пенсії мало місце 24.11.2023року до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві. Відповідно до принципу екстериторіальності заява Позивача була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. За результатами розгляду звернення Позивача було встановлено наявність у Позивача 33 років 06 місяців 06 днів загального страхового стажу, а наявність у Позивача пільгового стажу за Списком №2 не було підтверджено. З цих підстав, як зазначено у відзиві, Позивачу правомірно було відмовлено у призначення пенсії з досягненням 52-річного віку.

Одночасно Відповідач заявив клопотання про залучення до справи в якості другого Відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

У відповіді на відзив представник Позивача зазначив про безпідставність доводів Відповідача та про наявність підстав для задоволення позову із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020року № 1-р/2020.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Як зазначено в ч.1 статті 114 цього ж Закону N 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , є особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними її паспорта, а не ІНФОРМАЦІЯ_2 , як помилково зазначено в позові (а.с.17).

Судом встановлено та визнається сторонами, що саме у відповідності до вказаних правових норм статті 114 цього ж Закону N 1058-IV Позивач 24.11.2023року звернулася до регіонального відділення Управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по досягненню 52 річного віку.

Судом встановлено, що вказане звернення Позивача за принципом екстериторіальності було передано на розгляд Відповідачу і за результатами розгляду такого звернення Відповідач прийняв оскаржуване рішення №84 від 01.12.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.21).

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача від 01.12.2023 року та у відзиві Відповідача на позов, Позивач не досягла віку в 55років і у Позивача є 33 роки 06 місяців 06 днів загального страхового стажу, а пільговий стаж за Списком №2, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п.2 ч.2 статті 114 цього ж Закону N 1058-IV - відсутній.

Такі доводи Відповідача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Безспірно, як вже зазначалося судом, набуття права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.2 ч.2 статті 114 цього ж Закону N 1058-IV можливо особами, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, в розумінні вимог п.2 ч.2 статті 114 цього ж Закону N 1058-IV призначення такої пенсії Позивачу за віком на пільгових умовах можливе за наявності таких умов:

- досягнення 55річного віку;

- наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років зайнятості повним робочим днем на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Як встановлено судом, Відповідачем визнається наявність у Позивача загального страхового стажу (33 роки 06 місяців 06 днів), що перевищує 25 років, передбачені п.2 ч.2 статті 114 Закону N 1058-IV.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності у Позивача не менше 10 років стажу роботи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, та щодо досягнення Позивачем відповідного віку (55років) для призначення такої пенсії.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, Відповідачем не зараховано до пільгового страхового стажу період роботи Позивача з 14.12.2004 року по 18.08.2022 року по причині відсутності в матеріалах пенсійної справи атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відповідно до записів в трудовій книжці, копія якої долучена до позову та досліджена судом, Позивач з 14.12.2004 року по дату звернення про призначення пенсії працювала маляром дистанції тунельних споруд "Служби тунельних споруд" (структурний підрозділ Комунального підприємства "Київський метрополітен", який в подальшому був реорганізований в структурний підрозділ "Служба коліїї, тунельних споруд і будівель") (а.с.23-25).

Суд враховує, що відповідно до розділу XXVII (позиція 27.1а) Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36, наявна професія маляра на підземних роботах з будівництва і ремонту метрополітенів, підземних споруд (крім професій робітників, зазначених у Списку N 1).

Вказана професія включена також до діючого Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.

Зазначене свідчить, що робота маляра на підземних роботах з будівництва і ремонту метрополітенів, на якій була зайнята Позивач з 14.12.2004 року по дату звернення про призначення пенсії, відносилася і відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд вважає також безпідставними доводи Відповідача, наведені в оскаржуваному рішенні, про відсутність підтвердження атестації відповідного робочого місця Позивача за умовами праці.

Так, згідно долученої до позову та дослідженої судом копії наказу №23 від 22.01.2004 року начальника "Служби тунельних споруд" Комунального підприємства "Київський метрополітен" затверджено за результатами проведеної атестації перелік професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах. До цього переліку включено маляра (а.с.6-7).

Аналогічно, згідно долучених до позову та досліджених судом копій наказу №422 від 30.12.2009 року, №387 від 30.12.2014 року і № 673 від 21.12.2019 року начальника "Служби колії. тунельних споруд і будівель" Комунального підприємства "Київський метрополітен" затверджено за результатами проведеної атестації перелік професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах. До цього переліку включено маляра (а.с.12, 15-16).

Про проведення таких атестацій робочих місць наявні відмітки в трудовій книжці Позивача.

Більш того, довідкою від 01.12.2023 року "Служби колії. тунельних споруд і будівель" Комунального підприємства "Київський метрополітен" підтверджено, що Позивач з 14.12.2004року повний робочий день виконує роботу за професією маляра у тунелях і підземних спорудах метрополітену (а.с.13-14).

Таким чином, на час звернення Позивача про призначення пенсії у неї наявний пільговий страховий стаж за Списком №2, а не за Списком №1, як помилково зазначено в позові, який перевищує 10 років (з 14.12.2004 року по дату звернення щодо призначення пенсії).

Як вже зазначалося судом, однією із умов призначення у відповідності до вимог п.2.ч.2 ст.114 Закону N 1058-IV Позивачу пенсії за віком на пільгових є досягнення 55річного віку.

На час звернення про призначення пенсії (24.11.2013 року) Позивач не досягла віку в 55 років.

Разом з тим, суд погоджується із доводами Позивача, наведеними у позові, що оскаржуване рішення Відповідача прийнято без врахування Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III „Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 Справа № 1-5/2018(746/15) (надалі Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020).

Право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах особам зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, підтверджено також приписами п."б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788).

Суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення 2 березня 2015 року" № 213-VIII були внесені зміни, окрім іншого, до статті 13 Закону N 1788-XII, в тому числі щодо збільшення пенсійного віку для жінок з 50 років до 55 років для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п."б" статті 13 цього ж Закону N 1788-XII.

У Рішенні Конституційного Суду України № 1-р/2020 з цього приводу зазначено, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

На думку Конституційного Суду України стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах ухвалив Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Одночасно Конституційний Суд України прямо зазначив, що застосуванню підлягають, окрім іншого, стаття 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

„На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В зв`язку з цим, суд погоджується із доводами Позивача, що при вирішенні даних спірних відносин слід враховувати правові норми статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Судом встановлено і визнається сторонами, що Позивач станом до 01.04.2015 року працювала на посадах, віднесених до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

Таким чином, на день звернення про призначення пенсії (24.11.2013року) Позивач досягла 50 річного віку, а загальний страховий стаж перевищував 20 років, а пільговий стаж за Списком №2 - перевищував 10 років.

Суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону N 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зазначене свідчить, що на день звернення (24.11.2023 року) Позивача до регіонального відділення Управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про призначення пенсії відповідно до у відповідності до вимог п.2 ч.2 статті 114 цього ж Закону N 1058-IV є тотожним призначенню пенсії у відповідності до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Позивач мала право на призначення їй пенсії на пільгових умовах при досягненні 50 річного віку, а тому рішення №84 від 01.12.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 24.11.2023 року ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком відповідно до вимог п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів представника Відповідача щодо залучення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в якості другого Відповідача у справі, так як Позивачем жодних позовних вимог до такого суб`єкта владних повноважень не заявлено.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській №84 від 01.12.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) призначити з 24.11.2023 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пільгову пенсію за віком відповідно до вимог п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк