Справа № 320/16052/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві), в якому просив:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.01.2023 №№ , та ;

- скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 07.02.2023 №2/26-15-24-01-19-26/ про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.01.2023 №№ , та . Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у м. Києві від 07.02.2023 №2/26-15-24-01-19-26/ про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що фактичною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у періоді з 26.06.2022 по 02.09.2022 через реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО), фіскальний чек №, здійснювалася роздрібна торгівлі алкогольними напоями (пиво, сидр, вино) на загальну суму 37085 грн. без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», з урахуванням змін та доповнень. Також, апелянт стверджує, що перевіркою встановлено факти проведення платником податків розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів через РРО, фіскальний №, без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (перелік реалізованих підакцизних товарів наведений у додатку до акту перевірки), чим порушено вимоги пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР. Крім того, апелянт зазначає, що перевіркою встановлено факти ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби документів, що стосуються предмету перевірки (до перевірки не надано договір оренди, книги обліку доходів тощо), у зв`язку з чим, зроблено висновок про порушення вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України.

16 лютого 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований, як фізична особа-підприємець 27.09.2021, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності за КВЕД є 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

У період з 28.12.2022 з 14:00 год. по 29.12.2022 до 17:00 год. посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області на підставі направлень від 21.12.2022 №16127 та №16126 проведено фактичну перевірку господарської одиниці - бар, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт від 29.12.2022 №51216/26/15/ (далі - Акт перевірки). В Акті зафіксовано, що перевірка здійснена у присутності касира ОСОБА_2 .

Перевіркою встановлено порушення пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського заучування та послуг»; статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України; статті 24 Кодексу законів про працю України.

Посадові особи контролюючого органу зазначили, що в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в барі за адресою АДРЕСА_2 допустив до роботи касиром громадянина ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до баз даних ДПС та податкової інформації ПРРО, перевіркою встановлено, що в період з 26.06.2022 по 02.09.2022 через ПРРО № ФОП ОСОБА_1 проводив роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пиво, сидр, вино ігристе) без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на суму 37085 грн.

Також, перевіркою встановлено, що через зазначений вище ПРРО у період з 26.06.2022 по 02.09.2022 проводилась реєстрація підакцизних товарів без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД (відповідний перелік додано до акта перевірки).

В Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки не надано документи, що стосуються предмету перевірки, а саме: договір оренди, книги обліку доходів та ін.).

19 січня 2023 року ГУ ДПС у м. Києві зареєстровано заперечення ФОП ОСОБА_1 на Акт перевірки, в якому зазначено, зокрема, про позбавлення позивача можливості надати необхідні документи з урахуванням численних порушень посадовими особами відповідача вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а також, спростував твердження податкового органу щодо допуску працівника до роботи без оформлення з ним трудових відносин. Крім того, ФОП ОСОБА_1 вказав про відсутність порушень пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР. До заперечень долучено докази оформлення з працівником трудових відносин.

Листом ГУ ДПС у м. Києві від 30.01.2023 №2891/І/26-15-07-07-03-07 за наслідками розгляду заперечень на висновки Акту перевірки, такі висновки перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі вказаного Акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 31 січня 2023 року:

- № , яким за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн;

- № , яким за порушення пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського заучування та послуг» до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 5100,00 грн;

- № , яким за порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 74170,00 грн.

Рішенням №2/26-15-24-01-19/ від 07.02.2023 ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2021 виключено з реєстру платників єдиного податку. Підставою для виключення з реєстру платників єдиного податку зазначено виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушення платником єдиного податку вимог глави 1 розділу XIV Кодексу (пункт 299.11 статті 299 Податкового кодексу України); згідно з підпунктом 299.10.3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, а саме: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання відповідно до абзацу п`ятого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України. Вказано, що платник податків виключений з реєстру 31.12.2022.

ФОП ОСОБА_1 подав скаргу до Державної податкової служби України, яка рішенням від 19.04.2023 №9628/6/99-00-06-03-02-06 залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями та рішенням про виключення з реєстру платників єдиного податку, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Положення п. 80.2 ст. 80 ПК України закріплено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ ДПС у м. Києві від 22.11.2022 №5336-п вирішено провести фактичну перевірку, зокрема, ФОП ОСОБА_1 (а.с. 30).

На підставі вищезазначеного наказу посадовим особам відповідача видано направлення на перевірку від 21.12.2022 №16127/26-15-07-07-01 та №16126/26-15-07-07-01 (а.с. 83-84).

В подальшому, на підставі вказаних наказу та направлень, посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку бару, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , результати якої оформлені Актом перевірки (а.с. 7-8).

Так, апелянт зазначає, що перевіркою встановлено факти ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби документів, що стосуються предмету перевірки (до перевірки не надано договір оренди, книги обліку доходів тощо), у зв`язку з чим, зроблений висновок про порушення вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України.

Вищевказане слугувало підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 31.01.2023 № , яким за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн. (а.с. 13).

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Згідно пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Так, в пункті 2.2.21 Акту перевірки вказано, що позивачу було запропоновано надати документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки: до перевірки не надано документи, що стосуються предмета перевірки, а саме: договір оренди, книга обліку доходів та інше.

Відповідачем надано до відзиву на позовну заяву копію запиту про надання документів (книги обліку доходів; договорів на право власності чи оренди на господарський об`єкт; інших документів, що стосуються предмету перевірки на усну вимогу перевіряючих, чи на власний розсуд), в якому зазначено про необхідність надати перевіряючим в термін до 15 год. 00 хв. 28.12.2022 зазначені документи. Запит містить відмітку про відмову від підпису ОСОБА_2 28.12.2022, здійснену посадовими особами податкового органу (а.с. 88).

В силу вимог пункту 85.6 статті 85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів складення посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві акта у довільній формі, що засвідчує факт відмови позивача або його законних представників від надання запитуваних документів.

Крім того, відповідачем не надано доказів уповноваження позивачем ОСОБА_2 на отримання таких запитів чи на надання документів до перевірки.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факт звернення до позивача із запитом про надання документів. Як наслідок, у позивача станом на момент проведення фактичної перевірки не виник обов`язок надання зазначених відповідачем документів.

Також, слід звернути увагу, що позивач разом із запереченнями на висновки акта перевірки надав документи, які, на його думку, спростовували зафіксовані в Акті перевірки порушення.

Отже, прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 31.01.2023 № є протиправним та правильно скасовано судом першої інстанції.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 31.01.2023 № , яким за порушення пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського заучування та послуг» до позивача застосовано штраф у розмірі 5100,00 грн., слід зазначити наступне.

Апелянт стверджує, що перевіркою встановлено факти проведення платником податків розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів через РРО, фіскальний №, без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (перелік реалізованих підакцизних товарів наведений у додатку до акту перевірки), чим порушено вимоги пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Згідно пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського заучування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

За визначенням статті 2 Закону №265/95-ВР, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Обов`язок зазначення коду УКТЗЕД у фіскальних чеках передбачений пунктом 2 розділу II та додатку 1 до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 із змінами та доповненнями.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням від 31.01.2023 № штрафних санкцій є встановлення факту реалізації через ПРРО № у період з 26.06.2022 по 02.09.2022 підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД.

При цьому, відповідний перелік додано до Акту перевірки у вигляді додатків, у тому числі, доведених листом ДПС України (а.с. 92-99).

Колегія суддів зазначає, що фіскальний чек від 28.12.2022 №28999, в якому зафіксовано продаж товару з назвою «Косичка», не містить підакцизних товарів у розумінні положень Закону №265/95-ВР та ПК України (а.с. 86).

Також, відповідачем надано суду першої інстанції фіскальний чек від 07.08.2022 17:44:22, в якому зафіксовано продаж товару з назвою «Вино ігристе Інкерман нап/сол 0,75 л» код УКТ ЗЕД , а також, фіскальний чек від 07.07.2023 14:41:04, в якому зафіксовано продаж товару з назвою «Пиво Imperial Hoppy» без зазначення коду УКТ ЗЕД (а.с. 87,89).

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), це корелюється із правом податкового органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка суб`єкта господарювання.

Водночас, перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому, такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для складання акта перевірки та можливого застосування на його підставі штрафних санкцій.

Отже, надані відповідачем фіскальні чеки від 07.08.2022 та від 07.08.2022 не охоплюються проведеною 28 грудня 2022 року фактичною перевіркою ФОП ОСОБА_1 , а тому, вказанні фіскальні чеки не можуть бути підставою для застосування штрафних санкцій у межах цієї фактичної перевірки.

З приводу доводів апелянта про те, що ФОП ОСОБА_1 у періоді з 26.06.2022 по 02.09.2022 через реєстратор розрахункових операцій, фіскальний чек №, здійснювалася роздрібна торгівлі алкогольними напоями (пиво, сидр, вино) на загальну суму 37085 грн. без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, слід зазначити наступне.

Так, перевірка РРО за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, отримання відповідачем інформації з власних програм контролюючого органу (таких як СОД РРО) за попередні періоди не є предметом фактичної перевірки, що здійснюється за місцем проведення господарської діяльності.

З огляду на викладене, зазначені у Акті фактичної перевірки порушення, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, за минулий період, а не за період, у який проводилась фактична перевірка.

Таким чином, такий акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

В силу вимог підпункту 298.10.3 пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

За приписами пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Матеріали справи свідчать, що Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення від 07.02.2023 №2/26-15-24-01-19-26/ про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (а.с 16).

Дане рішення прийнято на підставі Акту фактичної перевірки від 29.12.2022 №51216/26/15/07/, в якому контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем пункту 85.2 статті 85 ПК України, пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР та статті 15 Закону №481/95-ВР.

Водночас, як будо встановлено вище, вказані в Акті фактичної перевірки від 29.12.2022 порушення не доведені відповідачем, а отже, відсутні підстави для анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 31.01.2023 № , № та № та рішення від 07.02.2023 №2/26-15-24-01-19-26/ про виключення з реєстру платників єдиного податку та наявність підстав для їх скасування.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Ключкович В.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 23.05.2024 р.