Справа № 160/1312/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2024 рокуСправа №160/1312/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1:
1) 10.01.2000 прийнято формувальником склопластикових виробів. Наказ № 30 від 10.01.2000;
2) 01.07.2002 підвищено розряд з 1го на 2 (другий). Наказ № 554 від 01.07.2002;
3) 01.03.2004 підвищено розряд з 2го на 3 (третій). Наказ № 149 від 01.03.2004;
4) 01.06.2008 переміщено в комплектувальний цех формувальником склопластикових виробів по третьому розряду. Наказ № 65 від 30.05.2008;
5) 06.10.2008 підвищено розряд з 3го на 4 (четвертий) по професії формувальник склопластикових виробів. Наказ № 237 від 06.10.2008;
6) 13.07.2009 переміщений на комплектувальну дільницю збирального виробництва формувальником склопластикових виробів 4 розряду. Наказ № 113а/12 від 13.07.2009;
7) 07.02.2011 переведено столяром на комплектувальну дільницю збирального виробництва. Наказ № 27 від 07.02.2011;
8) 10.06.2013 переміщений на комплектувальну дільницю збирального цеху пасажирських вагонів столяром по 3 розряду. Наказ № 191/102 від 07.06.2013;
9) 12.08.2019 звільнений за скороченням штату п. 1 ст. 1 40 КЗпП України. Наказ № 612 від 12.08.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перехід, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування з 30 квітня 2021 року з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнати Довідки, які містяться в пенсійній справі ОСОБА_1 дійсними.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію по Списку №1 надавши пакет необхідних документів, Відповідачем відмовлено з підстав непідтвердження наявності пільгового стажу. Позивач в судовому порядку оскаржив відмову, судом задоволено позов частково, визнано достатнім наявний пільговий та страховий стаж позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком№1, зобов`язано повторно переглянути заяву про призначення пільгової пенсії. На виконання судового рішення пенсійним органом здійснено повторний розгляд заяви про призначення пільгової пенсії та відмовлено у зв`язку з непідтвердженням пільгового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
09.04.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Вказує, що відділом перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглядаючи заяву ОСОБА_1 , було встановлено, ще до заяви від 30.04.2021 оригінали документів, які підтверджують роботу на пільгових умовах, не надано. Окрім того, професія формувальника скло-пластикових виробів цеху капітально-відновлювального ремонту не відноситься до переліку професій, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 і № 2, ще затверджений наказами по підприємству від 23.10.1997 №507, від 22.10.2002 № 400 період роботи ОСОБА_1 з 10.01.2000 по 31.05.2008 неможливо зарахувати де стажу роботи по Списку № 1. Крім того, відповідач зазначає, що на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла довідка від 02.02.2023 за № 2027/6, яка видана АТ "Дніпровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів", про підтвердження факту роботи Позивача з 10.01.2000 по 12.08.2019 в якій зазначено, що згідно листа Головного управління держпраці у Дніпропетровській області від 24.06.2019 за №3491/47-2 "Про атестацію робочих місць" відсутні дані, які надавали підстави для внесення професії за якою ОСОБА_2 працював на посаді "формувальний склопластикових виробів" у цеху капітально - відновлювального ремонту до пункту "Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 і № 2".
15.04.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наполягає на задоволенні позову, посилається на необґрунтованість заперечень відповідача у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи №160/1312/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 21.10.2019 отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок загального захворювання, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
30.04.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про зміну виду пенсії (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1).
Не погодившись із отриманою відповіддю, ОСОБА_1 оскаржив дану відповідь.
Рішенням Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 20.09.2021 року по справі № 160/11943/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за списком №1, яка викладена в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 15964- 13252/Л- 01/8-04-/21 від 14.05.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зміну виду пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, що викладені у рішенні.

26.07.2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла відповідь №0400-010306-8/75716 в якому вказане наступне:

На виконання рішення суду заява позивача від 30.04.2021 про зміну виду пенсії - з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах повторно розглянута.

Разом із заявою від 30.04.2021 оригінали документів, які підтверджують роботу на пільгових умовах, не надані.

При повторному розгляду заяви від 30.04.2021 та наданих документів в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу відмовлено в зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Позивач 08.09.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду Дніпропетровської області з питання: здійснення з 30.04.2021 перерахунок пенсії на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 та виплату пенсії з урахуванням проведених платежів.

Надання роз`яснення стосовно перерахунку пенсії за Списком №1 або відмову в перерахунку пенсії за Списком №1.

09.10.2023 було надано відповідь №49439-39197/Л-01/8-0400/23 в якій зазначено, що листом від 21.07.2023 р. № 34544-26418/Л-01/8-0400/23 було надано відмову про перерахунок пенсії.

Відповіддю від 21.07.2023 № 34544-26418/Л-01/8-0400/23 відповідач вказав, що рішення суду №160/11943/21 від 20.09.2021 виконано в повному обсязі та 26.07.2022 №0400-010306-8/75716 винесено рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії.

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку встановленим по справі обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абз.1 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

За приписами п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

За приписами пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з п.4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 4.4 Порядку №383 передбачено, що у разі якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається із трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 , заповненої 02 грудня 1986 року, у останній у спірний період зроблені наступні записи про роботу у ПАТ « Дніпровагонрембуд»:

- 10.01.2000 прийнято формувальником склопластикових виробів. Наказ № 30 від 10.01.2000;

- 01.07.2002 підвищено розряд з 1го на 2 (другий). Наказ № 554 від 01.07.2002;

- 01.03.2004 підвищено розряд з 2го на 3 (третій). Наказ № 149 від 01.03.2004;

- 01.06.2008 переміщено в комплектувальний цех формувальником склопластикових виробів по третьому розряду. Наказ № 65 від 30.05.2008;

- 06.10.2008 підвищено розряд з 3го на 4 (четвертий) по професії формувальник склопластикових виробів. Наказ № 237 від 06.10.2008;

- 13.07.2009 переміщений на комплектувальну дільницю збирального виробництва формувальником склопластикових виробів 4 розряду. Наказ № 113а/12 від 13.07.2209;

- 07.02.2011 переведено столяром на комплектувальну дільницю збирального виробництва. Наказ № 27 від 07.02.2011;

- 10.06.2013 переміщений на комплектувальну дільницю збирального цеху пасажирських вагонів столяром по 3 розряду. Наказ № 191/102 від 07.06.2013;

- 12.08.2019 звільнений за скороченням штату п. 1 ст1 40 КЗпП України. Наказ № 612 від 12.08.2019.

Крім записів, наявних у трудовій книжці, позивачем надано довідки, що уточнюють характер роботи.

Довідками від 04.08.2008 № 27/160, від 04.08.2008 № 27/159, від 04.08.2008 № 27/161, від 04.08.2008 № 27/162, від 04.08.2008 № 27/163, що видані ВАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» надано інформацію, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у капітально-відновлювальному цеху за фахом формувальник склопластикових виробів. Постанова №162 від 11.03.1944р. у цеху капітально-відновлювального ремонту за фахом формувальник склопластикових виробів, робітник інших галузей промисловості, зайнятий у технічному процесі виробництва продукції неорганічної хімії, добрив, полімерів, пластичних мас (включаючи композиційні матеріали, склопластики та поліуретани, у тому числі методом напилення) Список 1, розділ ХІІІ «Хімічне виробництво», код 1080Б000-17541, що передбачено Списком пільгових професій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994р. №162. Додатково у довідці зазначено, що довідка складена на підставі тех. Процесу, карточки Т2, відомостей о заробітній платі, наказів. Атестація робочих місць проведена згідно з Наказом №507 від 23.10.1997, узгоджена Головним експертом по праці 09.12.1998. та атестація робочих місць проведена згідно з Наказом №400 від 22.10.2002, узгоджена Головним експертом по праці 01.11.2002.

Також, надано лист Головного управління праці та соціального захисту населення, яким вказано, що через важкий фінансовий стан на ВАТ «Дніпровагонрембуд» не було вчасно проведено атестацію робочих місць, проте, державною експертизою умов праці надано згоду на зарахування працівникам ВАТ «Дніпровагонрембуд» пільгового стажу роботи з 31.07.1997.

Наказом від 23.10.1997 № 507 ВАТ «Дніпровагонрембуд» проведено атестацію робочих місць на підприємстві та віднесено посаду формувальник склопластикових виробів до Списку № 1.

Наказом по підприємству 28.07.2008 № 325 продовжено дію попередньої атестації робочих місць, що було проведено на підприємстві.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким, зокрема, передбачено - розділ ХІІІ «Хімічне виробництво», пункт «Б», позиція 1080Б000-17541, - робітники і майстри підприємств інших галузей промисловості і народного господарства, зайняті повний робочий день у технологічному процесі виробництва продукції: неорганічної хімії, добрив, полімерів, пластичних мас (включаючи композиційні матеріали, склопластики і поліуретани, у тому числі методом напилення), каучуків, лакофарбової, побутової хімії, органічного синтезу, синтетичних барвників, нафтохімічної, гумотехнічної і азбестової, хімічних реактивів, високочистих речовин в окремих цехах, відділеннях, на дільницях і установках при наявності у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1 або 2 класу небезпеки, а також канцерогенів. Робітники і майстри, зайняті на ремонті і обслуговуванні технологічного обладнання і електроустаткування у зазначених виробництвах.

Таким чином, посади позивача, за якою він працював з 10.01.2000 по 07.02.2011 віднесена до Списку №1.

При цьому, факт працевлаштування позивача за вищевказаною посадою підтверджено відповідними записами в його трудовій книжці, що є чіткими та не мають виправлень чи невідповідностей, а також вищевказаними довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Позивачем надавались уточнюючі довідки проте, у відмові зазначено про відсутність оригіналів первинних документів. В матеріалах пенсійної справи позивача суд встановив наявність уточнюючих довідок, будь-яких даних щодо їх недійсності матеріали справи не містять. Ґрунтовних пояснень щодо підстав неврахування даних довідок відповідачем не надано.

Доводи щодо відсутності належної атестації робочого місця також свого підтвердження під час судового розгляду справи не знайшли.

Посилання відповідача на лист Головного управління держпраці у Дніпропетровській області від 24.06.2019 №3491/47-2 «Про атестацію робочих місць» суд, належним чином дослідивши, не може вважати обґрунтованим свідченням відсутності у позивача права на призначення пільгової пенсії. Так, віднесення посади позивача до Списку№1 судом встановлена, факт роботи на даній посаді підтверджено записами трудової книжки, уточнюючі довідки підтверджують те, що позивач повний робочий день був зайнятий на роботах, що дають право на призначення пільгової пенсії. Ані записи трудової книжки позивача, ані вказані уточнюючі довідки, ані накази про атестацію робочого місця на підприємстві в законному порядку не скасовано, нечинними не визнано, що спростовує твердження відповідача про відсутність у позивача права на пільговий стаж.

Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача, оскільки на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації (в тому числі чергової) робочих місць за умовами праці.

Обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.

Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

З урахуванням викладеного, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Правова позиція щодо необхідності включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством-роботодавцем неодноразово висвітлювалась Верховним Судом.

Зокрема, у постанові від 16.09.2014 року (справа №21-307а14) Верховний Суд зазначив, що аналіз положень Порядку проведення атестації та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41, дає підстави вважати, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом і у постановах від 21.02.2018 року у справі №352/547/16-а (К/9901/20098/18) та від 03.05.2018 року у справі № 352/1840/14-а (К/9901/5403/18).

За таких обставин, суд вважає безпідставним та необґрунтованим не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 з 10.01.2000 по 07.02.2011 на посаді формувальника склопластикових виробів у ВАТ «Дніпропетровській завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів».

З метою поновлення порушеного права позивача вищевказаним протиправним рішенням відповідача суд доходить висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, періоди його роботи з 10.01.2000 по 07.02.2011.

Щодо періоду роботи з 07.02.2011 по 12.08.2019 на посаді столяра суд не вбачає підстав для зарахування до стажу за Списком№1, оскільки матеріали справи не містять доказів віднесення даного періоду роботи до пільгових посад.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, суд зазначає наступне.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за можливе зобов`язати належний орган призначення пенсії зарахувати підтверджений страховий стаж позивача та розглянути його заяву від 30.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком№1 з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області шодо відмови №34544-26418/Л-0400/23 від 21.07.2023 ОСОБА_1 у переході на пільгову пенсію за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 10.01.2000 по 07.02.2011 на посаді формувальника склопластикових виробів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 30.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням висновків суду та зарахованого пільгового стажу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна