Справа № 320/16848/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» звернулося з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2023 №UA100180/2023/000010/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/2023/000101;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2023 №UA100180/2023/000011/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/2023/000102;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.03.2023 №UA100180/2023/000013/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/2023/000146;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.03.2023 №UA100180/2023/000014/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/2023/000147.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваних рішень з огляду на відсутність у відповідача обґрунтованого сумніву щодо правомірності визначення позивачем митної вартості задекларованого до ввезення на митну територію України товару.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому наголошує на обґрунтованості прийнятих ним оскаржуваних рішень з огляду на відповідність вимогам чинного законодавства як самих рішень, так і дотримання визначеного законом порядку їх прийняття.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що документи для визначення митної вартості товару відповідно до ч.1 ст.53 МК України надані позивачем не у повному обсязі та не надано відомостей щодо числових значень складових митної вартості. З наданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, тому застосування резервного методу та визначення митної вартості товару є виправданим та обґрунтованим.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.07.2022 між ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» та UAB «НЕМІ LOGISTICS» укладено контракт №1.

Предметом зазначеного контракту обумовлено постачання в адресу ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» скла (п.1.1) на умовах 100 % передоплати (п.2.3), умовами поставки визначено FCA Вієвіс (Литва).

Відповідно до умов контракту компанія UAB «НЕМІ LOGISTICS» поставляє товар на протязі 90 днів з дня отримання передоплати (п.3.2) та після відвантаження товару має надати на електронну пошту компанії ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» копії CMR, інвойсу та експортної митної декларації.

Також, відповідно до доповнення від 14.07.2022 № 1, введено додаткову умову щодо упаковки, а саме узгоджено те, що скло має поставлятись в дерев`яних ящиках.

14.07.2022 між ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» та UAB «НЕМІ LOGISTICS» підписано доповнення № 1 до контракту, відповідно до якого узгоджено поставку скла виробництва Польща «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2 «Low-е glass ClimaGuard 4 mm, 3210x2250» за ціною 6,00 Євро/м2.

UAB «НЕМІ LOGISTICS» для ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» виставлено проформу від 18.07.2022 №№ 1- 4 на загальну суму 58 656,10 Євро та від 25.07.2022 № 5 на суму 13 275,7 Євро.

21.07.2022 та 25.07.2022 ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» на користь UAB «НЕМІ LOGISTICS» внесена передоплата за поставку 5 партій товарів, подальша доставка яких здійснювалась власним автотранспортом.

26.07.2022 UAB «НЕМІ LOGISTICS» для ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» виставлено рахунок-фактуру № НЕМІ22 № 495 (проформа № 005) на партію товару - скло «Low-е Glass ClimaGuard 4.0 mm 3210x2250, 2 145,11 м2 та Float ExtraClear 4.0 mm 3210x2250, 79,42 м2» за ціною 6,00 та 5,10 Євро/м2, відповідно, загальною вартістю 13 275,70 Євро, країна походження Польща, та оформлено за експортною декларацією MRN 22LTVC0100EK1B0411

27.07.2022 товари заявлено до митного оформлення в Київську митницю за МД ІМ/40/ЕА №UA100180/2022/022758.

26.07.2022 UAB «НЕМІ LOGISTICS» для ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» виставлено рахунок-фактуру № НЕМІ22 № 496 (проформа № 001) на скло «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, загальною кількістю 2 224,53 м2, вартістю 11 345,10 Євро, країна походження Польща, та оформлено за експортною декларацією MRN 22LTLC0100EK1BBFF9.

27.07.2022 товари заявлено до митного оформлення в Київську митницю за ЕМД ІМ/40/ЕА №UA100180/2022/022759.

26.07.2022 UAB «НЕМІ LOGISTICS» для ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» виставлено рахунок-фактуру № НЕМІ22 № 497 (проформа № 002) на скло «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, загальною кількістю 2 224,53 м2, вартістю 11 345,10 Євро, країна походження Польща, та оформлено за експортною декларацією MRN 22LTVC0100EK1B0786.

27.07.2022 товари заявлено до митного оформлення в Київську митницю за ЕМД ІМ/40/ЕА №UA100180/2022/022760.

26.07.2022 UAB «НЕМІ LOGISTICS» для ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» виставлено рахунок-фактуру № НЕМІ22 № 498 (проформа № 003) на скло «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, загальною кількістю 2 224,53 м2, вартістю 11 345,10 Євро, країна походження Польща, та оформлено за експортною декларацією MRN 22LTVC0100EK1B07E3.

27.07.2022 товари заявлено до митного оформлення в Київську митницю за ЕМД ІМ/40/ЕА №UA100180/2022/022757.

04.08.2022 у зв`язку з підозрою в заявленні неправдивих відомостей щодо країни походження товарів, Київською митницею відносно керівника UAB «НЕМІ LOGISTICS» Міндаугаса Вайділа складено протоколи про порушення митних правил № 1643-1646/10000/22, а товари, заявлені за МД № UA100180/2022/022758, № UA100180/2022/022759, №UA100180/2022/022760, № UA100180/2022/022757, тимчасово вилучено.

Під час провадження в справах про порушення митних правил № 1643-1646/10000/22 на відповідний запит Київською митницею отримано відповідь митних органів Литовської Республіки, якою підтверджено поставки в адресу ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» чотирьох партій скла польського виробництва за експортними деклараціями MRN 22LTVC0100EK1B07E3, MRN 2LTVC0100EK1B0411, MRN 22LTLC0100EK18BFF9, MRN 2LTVC0100EK1B0786, а також достовірність даних, зазначених в товаросупровідних документах, що супроводжували товари.

02.12.2022 за результатами розгляду справ № 760/17836/22, № 760/17846/22, №760/17861/22, №760/17884/22 Солом`янським районним судом міста Києва винесено постанови, якими закрито провадження в справах про притягненню Міндаугаса Вайділа до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а товари, тимчасово вилучені протоколами про порушення митних правил № 1643-1646/10000/22, повернуто.

За результатами апеляційного розгляду рішення суду першої інстанції залишені без змін, у зв`язку з чим товари, вилучені вищевказаними протоколами про порушення митних правил, заявлено до митного оформлення 24.02.2023 та 23.03.2023, а саме:

- 24.02.2023 товари скло «Float ExtraClear 4.0 mm 3210x2250, 79,42 м2а» та «Low-е Glass ClimaGuard 4.0 mm 3210x2250, 2 145,11 м2 за ціною 5,10 та 6,00 Євро/м2, відповідно, країна походження Польща, загальною вартістю 13 275,70 Євро, на підставі супровідних документів, в тому числі рахунку-фактури № НЕМІ22 № 495 від 26.07.2022, проформи № 005, CMR № 495 від 26.07.2022 та експортної декларації MRN 22LTVC0100EK1B0411, заявлено до митного оформлення в Київську митницю за ЕМД ІМ/40/ДЕ №23UA76U0;

- 24.02.2023 товари «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, загальною кількістю 2 224,53 м2, країна походження Польща, загальною вартістю 11 345,10 Євро, на підставі супровідних документів, в тому числі рахунку-фактури F НЕМІ22 № 496 від 26.07.2022, проформи № 001, CMR № 496 від 26.07.2022 та експортної декларації MRN 22LTLC0100EK1BBFF9, заявлено до митного оформлення в Київську митницю за ЕМД ІМ/40/ДЕ №23UA77U0;

- 15.03.2023 товари скло «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, загальною кількістю 2 224,53 м2, країна походження Польща, загальною вартістю 11 345,10 Євро, на підставі супровідних документів, в тому числі рахунку-фактури № НЕМІ22 № 498 від 26.07.2022, проформи № 003, CMR № 498 від 26.07.2022 та експортної декларації MRN 22LTVC0100EK1B07E3, заявлено до митного оформлення в Київську митницю за ЕМД ІМ/40/ДЕ № 23UA44U2;

- 15.03.2023 товари скло «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, загальною кількістю 2 224,53 м2, країна походження Польща, загальною вартістю 11 345,10 Євро, на підставі супровідних документів, в тому числі рахунку-фактури № НЕМІ22 № 497 від 26.07.2022, проформи № 002, CMR № 497 від 26.07.2022 та експортної декларації MRN 22LTVC0100EK1B0786, заявлено до митного оформлений в Київську митницю за ЕМД ІМ/40/ДЕ № 23UA45U1.

Разом із МД № 23UA16U0, № 23UA77U0, №23UA44U2, №23UA45U1, в тому числі для підтвердження заявленої митної вартості та транспортних витрат надано: рахунки - фактури від 26.07.2022 № НЕМІ22 № 495, № 496, №497, № 498; CMR від 26.07.2022 № 495, № 496, № 497, № 498; експортної декларації №22LTVC0100EK1B07E3, №22LTVC0100EK1B0786, №22LTVC0100EK1B0411, №22LTLC0100EK1BBFF9; декларації якості виробника (DECLARATION OF PERFORMANCE) компанії «Guardian Czestochowa Sp.zo.o.» (Польща) контракт № 1 від 14.07.2022, доповнення до нього від 14.07.2022 № 1; проформи від 18.07.2022 № 001- № 003, та від 25.07.2022 № 005; квитанції SWIFT від 21.07.2022 на суму 45 380,40 Євро та від 25.07.2022 на суму 13 275,70 Євро; довідки про транспортні витрати та калькуляцію транспортних витрат № 1 від 27.02.2022, оскільки здійснювалось автотранспортом ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ»; декларації митної вартості № 23UA76U0, № 23UA77U0, № 23UA44U2, №23UA45U1; відповідь митних органів Литовської Республіки.

24.02.2023 щодо товару, заявленого за МД № 23UA76U0 Київською митницею винесено Рішення про коригування митної вартості №UA100180/2023/000010/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/202 3/000101.

24.02.2023 щодо товару, заявленого за МД № 23UA77U0 Київською митницею винесено Рішення про коригування митної вартості №UA100180/2023/000011/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/2023/000102.

23.03.2023 щодо товару, заявленого за МД № 23UA44U2 Київською митницею винесено Рішення про коригування митної вартості №UA100180/2023/000013/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/2023/000146.

23.03.2023 щодо товару, заявленого за МД № 23UA1001805G3745U1 Київською митницею винесено Рішення про коригування митної вартості №UA100180/2023/000014/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100180/2023/000147.

Митне оформлення товарів та випуск у вільний обіг проведено, відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України, тобто зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, а саме: 27.02.2023 за МД № 23UA56U9 та №23UA57U8, 23.03.2023 за МД №23UA72U8 та №23UA73U7.

Позивач вважаючи вищевказані рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано до відповідача повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний , перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Частина 2 ст. 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 09.04.2019 у справі №826/10733/15 та від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.

З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2022 між ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» та UAB «НЕМІ LOGISTICS» укладе контракт № 1.

Відповідно до п. 2.3 та 3.1 Контракту оплата товару здійснюється в Євро на умовах 100% передоплати.

Відповідно до умов контракту компанія UAB «НЕМІ LOGISTICS» поставляє товар на протязі 90 днів з дня отримання передоплати (п.3.2).

UAB «НЕМІ LOGISTICS» для ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» виставлено: проформи (PROFORMA) від 18.07.2022 № 001- № 004 на 4 партії скла «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, 2224,53 м2, вартістю 11 345,10 Євро кожна, на загальну суму 58 656,10 Євро; проформа (PROFORMA) від 25.07.2022 № 005 на партію, яка складалась зі скла «Float ExtraClear 4.00 mm 3210x2250» за ціною 5,10 Євро/м2, 79,42 м2, вартістю 405,04 Євро та скла «Low-е glass ClimaGuard 4 mm, 3210x2250» за ціною 6,00 Євро/ м2, об`ємом 2145,11 м2, вартістю 12 870,66 Євро, загальною вартістю 13 275,70 Євро.

Дані проформи виставлені UAB «НЕМІ LOGISTICS» для ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» з метою внесення передоплати на виконання п. 2.3 та 3.1 Контракту.

21.07.2022 та 25.07.2022 ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» на користь UAB «НЕМІ LOGISTICS» на підставі проформ (PROFORMA) від 18.07.2022 №№ 001- 004 та проформи (PROFORMA) від 25.07.2022 № 5 внесена передплата за поставку 5 партій товарів.

Про проведення оплати за товари свідчать відповідні квитанції SWIFT

Зазначені документи надавались до митного оформлення та містять інформацію для ідентифікації товару, зокрема за номером контракту, вартістю, назвою та кількістю фактично поставленого товару, заявленого зрештою за МД № 23UA76U0, №23UA77U0, № 23UA44U2 та № 23UA45U1.

Про факт проведення передоплати також свідчать заявки на купівлю валюти від 19.07.2022 №57 на суму на суму 45 380,40 Євро, де в якості підстави для купівлі іноземної валюти на МВРУ зазначено: «контракт № 1 від 14 липня 2022р. UAB НЕМІ LOGISnCS Литва, інвойси №№ 001, 002, 003, 004 від 18.07.2022р.» та від 25.07.2022 № 58 на суму 13 275,70 Євро, де в якості підстави для купівлі іноземної валюти на МВРУ зазначено: «контракт № 1 від 14 липня 2022р. UAB НЕМІ LOGISnCS Литва, інвойси №№ 005 від 25.07.2022р.», платіжні доручення від 20.07.2022 № 26905041, від 25.07.2022 № 33123661, та виписка з особового рахунку ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ».

Інвойси від 26.07.2022 № НЕМІ22 № 495, № 496, № 497, № 498 та від 08.09.2022 № НЕМІ22 №645 сформовано продавцем після отримання передоплати за товари - безпосередньо в день фактичного відвантаження товару.

До митного оформлення, в тому числі і на підтвердження заявленої митної вартості, декларантом додатково подано експортні декларації № 22LTVC0100EK1B07E3, №22LTVC0100EK1B0786, № 22LTVC0100EK1B0411, № 22LTLC0100EK1BBFF9, які містять найменування, вагу та вартість товару, а також посилання на рахунки від 26.07.2022 № НЕМІ22 № 495, № 496, № 497, № 498.

Крім того, достовірність експортних декларацій № 22LTVC0100EK1B07E3, №22LTVC0100EK1B0786, N° 22LTVC0100EK1B0411, № 22LTLC0100EK1BBFF9 та рахунків від 26.07.2022 № НЕМІ22 № 495, № 496, № 497, № 498, підтверджено відповіддю митних органів Литовської Республіки.

З огляду на викладене, квитанції SWIFT від 21.07.2022 на суму 45 380,40 Євро та від 25.07.2022 на суму 13 275,70 Євро, а також проформи (PROFORMA) від 18.07.2022 № 001- № 004 та від 25.07.2022 № 5 є доказом виконання покупцем умов контракту, містять всю необхідну для ідентифікації інформацію та жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації.

З метою підтвердження транспортних витрат декларантом до митного оформлення товарів за МД № 23UA76U0, № 23UA77U0, № 23UA44U2, №23UA45U1, в тому числі для підтвердження заявленої митної вартості та транспортних витрат надано: довідки про транспортні витрати - листи ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» від 27.07.2022 № 1/27, № 2/27, № 3/27, № 4/27 по кожній поставці з зазначенням номеру транспортного засобу та маршруту Вієвіс (Vievis) Литва - державний кордон України п/п Ягоди - Дорохуськ; загальну калькуляцію транспортних витрат на 4 транспортні засоби відповідно до якої за Вієвіс (Vievis) Литва - (Ягодин ) Україна транспорті витрати становлять 11000,00 грн та включають: заробітну плату водія - 625,00 грн, податки на заробітну плату - 137,50 грн, амортизацію автомобіля - 612,00 грн та витрати на дизпаливо - 178,25 літри *54 = 9625,5 (100 км - 31 літр) - 9625,50 грн.

Також, в калькуляції зазначено, що автомобілі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , НОМЕР_7/НОМЕР_8, НОМЕР_5 / НОМЕР_6 є власністю компанії згідно Договорів купівлі-продажу N°UKR25/0522UT від 27.05.2022, №UKR26/0522UT від 30.05.2022, Договору лізингу Договір фінансового лізингу № UKR40-0821F від 09.08.2021.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що декларантом для підтвердження транспортних витрат надано довідку-калькуляцію транспортних витрат, яка не містить відомостей про протяжність маршруту у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, як передбачено правилами заповнення графи 20 ДМВ відповідно до Розділу III «Правила заповнення граф ДМВ декларантом або уповноваженою ним особою» наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення».

Разом із тим, чинними нормативними актами не встановлено форми калькуляції, а також обов`язкових її реквізитів. У кожній галузі промисловості є свої особливості визначення статей калькуляції собівартості виробленої продукції.

Перелік статей калькуляцій і склад витрат, що входять у калькуляційні статті, кожне підприємство встановлює самостійно.

Основою для складання калькуляції на підприємстві є технічно обґрунтовані норми витрат матеріалів і трудових витрат, стандарти й технічні умови, установлені для відповідної продукції, що затверджуються на підприємствах керівником або зазначені в нормативних документах.

Це ж стосується і визначення окремих тарифів на перевезення (транспортних, вантажних тарифів), в тому числі щодо їх обрахунку.

В основу вантажних тарифів покладено необхідні витрати по доставці вантажу, що визначає вартість перевезення, грошовим вираженням якої є транспортний тариф

Для обрахунку базою транспортних тарифів є собівартість перевезення вантажів або пасажирів, до складу якої входить вартість засобів виробництва, які використовуються у процесі перевезення, заробітна плата працівників та інші витрати.

Під час надання послуг із перевезення зважають на Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, які затверджені наказом Мінтрансу від 05.02.2001 № 65.

Так, зокрема, відповідно до п. 2 Методичних рекомендацій - рекомендації можуть застосовуватись для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг, пов`язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги), незалежно від форм власності і підпорядкування, але з врахуванням технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства.

Конкретний перелік і склад статей калькулювання собівартості перевезень визначається підприємством.

Собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення (п. З Методичних рекомендацій).

ТОВ «ІНТЕРСТЕЙ ТРЙДІНГ» не є транспортним підприємством та не надає послуг з перевезення вантажів, відповідно, окремих транспортних тарифів за перевезення вантажів, на підприємстві не встановлено.

Як зазначив позивач, калькуляція транспортних витрат, надана митному органу, складена за витратним принципом (собівартість перевезення), відповідно до якого собівартість перевезення фактично і є вартістю тарифу, оскільки не залежить від найменування й вартості вантажу.

Не зазначення в цифровому виразі інформації про протяжність маршруту, не свідчить про заявлення не повних або не достовірних відомостей щодо загальної вартості перевезення, оскільки калькуляція, надана до митного оформлення містить відомості про витрати палива 178,25 літри (100 км - 31 літр), які свідчать, про те, що фактична протяжність маршруту склала близько 575 км. (178,25:0,31)

В рішеннях зазначено, що в довідці-калькуляції транспортних витрат від 27.07.2022 № 1 вказано, що «навантаження входить до вартості перевезення», тоді як в самій довідці відсутня інформація щодо навантаження та вартості (суми) витрат на навантаження».

Однак, як вказав позивач, водій під час завантаження товару контролює розміщенням товару, його кріплення, перевіряє цілісність пакування, тобто виконує певні дії з навантаження, віднесені до його обов`язків та, відповідно, оплата за їх виконання включається до його заробітної плати, саме тому про це зазначено в калькуляції але не винесено в окремі витрати.

Витрати на завантаження, в розумінні статті 58 МК України, не понесені покупцем, оскільки відповідно до контракту № 1 від 14.07.2022 між ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» та UAB «НЕМІ LOGISTICS» поставка товарів в адресу ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» здійснюється на умовах FCA Вієвіс (Литва) Інкотермс 2020.

Відповідно до умов FCA (FREE CARRIER (…назва місця)/ФРАНКО-ПЕРЕВІЗНИК (... назва місця) продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці.

Так, якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження, якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Відповідно до статті А.6. Розділу «FCA» Інкотермс 2020 Продавець з урахуванням положень статті Б.6 несе всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки, у відповідності з статтею А.4.

Покупець, відповідно статті Б.6 несе всі витрати, пов`язані з товаром, з моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Статтею А.4 Розділу «FCA» Інкотермс 2020 визначено, що надання товару перевізнику або інший особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 «а», у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.

Поставка вважається здійсненою:

а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього;

б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем відповідно до статті А.3 «а», нерозвантаженим з транспортного засобу продавця.

Відповідно до статті А. 6. Розділу «FCA» Інкотермс 2020 Продавець з урахуванням положень статті Б.6 несе всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки, у відповідності з статтею А. 4.

Покупець, відповідно статті Б.6 несе всі витрати, пов`язані з товаром, з моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

Отже, базисними умовами поставки FCA Інкотермс 2020, визначено, що продавець несе всі витрати, в тому числі і щодо завантаження товару, за умови, що поставка відбувається зі складу продавця.

Завантаження чотирьох партій скла, поставлених в адресу ТОВ «ІТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДІНГ» за експортними деклараціями № 22LTVC0100EK1B07E3, № 22LTVC0100EK1B0786, №22LTVC0100EK1B0411, № 22LTLC0100EK1BBFF9 відбувалось зі складів продавця, що обумовлено п. 7.5 Контракту № 1 від 14.07.2022, відповідно, витрати на його навантаження понесено продавцем товарів та включено у їх вартість.

Як зазначено в оскаржуваних рішеннях, декларант відмовився від надання всіх запрошених митним органом документів відповідно до частини 3 статті 53, про що зазначено у листі ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» надісланому до митниці 24.02.2023 (листи ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» від 24.02.2023 № 2402-1, № 2402-2 та від 23.03.2023 № 2303, № 2303-1).

Декларантом не подано достовірних відомостей, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не відмовлявся від надання додаткових документів, а в листі повідомив про те, що для підтвердження митної вартості надано SWIFT-оплата, калькуляція по транспортним витратам власними автомобілями до кордону України (Ягодин-Дорохуськ), додаток до Контракту №1 з цінами на поставку від 14/07/2022, експортні декларації відправника, а також лист від Литовської митниці з підтвердженням оформлення вантажу № (20.3/05)3BE-5742 від 05/10/2022 та зазначив, що інших документів надано не буде.

В запитах митниці зазначено, що для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати додаткові документи відповідно до ч. 3 статті 53 Кодексу: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, розбіжності, виявлені митним органом, пов`язані з неможливістю однозначно ідентифікувати банківські платіжні документи (SWIFT) з поставками оцінюваного товару, оскільки номери проформ не відповідають номерам інвойсів, поданими до митного оформлення, відсутністю у калькуляції протяжності маршруту та зазначенням про те, що витрати на завантаження входять до вартості перевезення.

Метою витребування документів є уточнення заявлених відомостей та усунення виявлених розбіжностей, однак жоден з витребуваних документів не має відношення ані до сплати за поставлені товари, ані до встановлення обставин їх перевезення (навантаження).

Так, договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не надавались та не міг бути наданий, оскільки такі договори не укладались та жодні треті особи не мають відношення до поставок, відповідно, жодних платежів, проведених третім особам на користь продавця, не здійснювалось.

До виконання контракту № 1 від 14.07.2022 посередники не залучались, відповідні рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) не могли бути надані на запит митниці.

З метою митного оформлення товарів ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» не замовляло експертних висновків про якісні та вартісні характеристики товарів.

Щодо виписки з бухгалтерської документації необхідно зазначити, що законодавством не встановлено вичерпний перелік бухгалтерських документів та їх форму, які декларант може подавати для підтвердження заявленої митної вартості товарів, оскільки він залежить від умов конкретної зовнішньоекономічної операції та системи оподаткування, на якій перебуває відповідний платник податків, форми ведення бухгалтерського обліку.

При цьому враховуючи різноманітність складових митної вартості, які відповідно до положень митного законодавства повинні включатись при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, а також методів її визначення, бухгалтерською документацією можуть бути підтверджені наступні витрати: комісійні та брокерська винагорода; вартість упаковки; роялті; витрати на страхування; витрати на транспортування; витрати на навантаження, вивантаження, обробку товарів, пов`язану з їх транспортуванням; частина виручки від подальшого перепродажу товарів, що оцінюються тощо.

ТОВ «ІНТЕРСТЕЙТ ТРЕЙДИНГ» до митного оформлення товарів надавались платіжні квитанції SWIFT, які підтверджували внесену передоплату за поставлені товари, а також калькуляція транспортних витрат, що, з огляду на вищезазначене, є бухгалтерською документацією, крім того, товари на час митного оформлення не були оприбутковані підприємством.

Водночас, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару до митного оформлення не надавались, оскільки продавець - UAB «НЕМІ LOGISTICS» не є виробником товарів, однак до митного оформлення надавалось доповнення № 1 до контракту, яким визначено ціни на товари, що будуть поставлятись.

Відповідно до МК України попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товарів.

Крім того, у разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 березня 2019 року у справі №810/4296/16 вказав: у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів .

Як вбачається з оскаржуваних рішень, в них зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої, здійснено коригування митної вартості, при цьому, вказане рішення не містить інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації для застосування резервного методу, які числові значення митної вартості таких товарів, обсяги та умови їх поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості.

За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), є необґрунтованим, а доцільність застосування резервного методу - недоведеним.

Крім того, вимоги вказаних вище статей МК України зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано, які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено, чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

У зв`язку з наведеним доводи, які зазначені відповідачем в оскаржуваних рішеннях, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Також, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не визначено, які саме показники (складові) митної вартості не підтверджено документально та викликали сумнів у контролюючого органу, та стали причиною неможливості застосування першого методу.

Такі дії відповідача є порушенням частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, відповідно до якої у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З урахуванням зазначеного, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

Приймаючи до уваги, що неподання позивачем витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, а наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №810/1479/16.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані позивачем документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, тому рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 24.02.2023 №UA100180/2023/000010/1, №UA100180/2023/000011/1, від 23.03.2023 №UA100180/2023/000013/1, №UA100180/2023/000014/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100180/2023/000101, №UA100180/2023/000102, №UA100180/2023/000146, №UA100180/2023/000147 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24.05.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна