Справа № 120/1012/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2024 р. Справа № 120/1012/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року №168 за період з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачу не було виплачено додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно за період лікування в лікувальних закладах з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року, у зв`язку із не наданням підтверджуючих документів до військової частини про перебування позивача на лікуванні.

Також, вказано, що захворювання позивача не пов`язане з проходженням військової служби і не пов`язане із захистом Батьківщини, що також є підставою для не включення до наказу про виплату додаткової грошової винагороди.

В свою чергу, представником позивача подано додаткові пояснення у яких остання зазначила, що твердження відповідача про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за час лікування є безпідставними.

При цьому, доводи відповідача стосовно того, що лікування не було пов`язано із отриманим пораненням не відповідає дійсності, адже позивач зокрема лікувався і по хворобах, які виникли або набули розвитку саме після отриманого поранення і є наслідком перенесеної вибухової травми, акубаротравми, а тому є всі законні підстави для отримання додаткової винагороди у розрахунку 100000 на місяць пропорційно часу лікування.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

07 березня 2023 року за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини і стримування збройної агресії Російської Федерації, виконання бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті Бахмут Донецької області, молодший лейтенант ОСОБА_1 одержав вибухову травму, акубаротравму, контузію головного мозку, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 10.05.2023 року №1655 /а.с. 47/.

Відповідно до перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №977 /а.с.13/ позивач у період з 14.03.2023 року по 15.03.2023 року перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) із основним діагнозом: вибухова травма, гострий транзиторний посттравматичний розлад вестибуло-атактичним синдромом, суб`єктивний вушний шум, ГРЗ по типу ринофаринготрахеїту.

Із пункту 12 перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №977 вбачається, що для подальшого лікування хворого переведено до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" №815/01-26 від 23.04.2024 року, ОСОБА_1 17.03.2023 року госпіталізований на стаціонарне лікування до КНП "ВМКЛШМД" м. Вінниця по переведенню з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) з діагнозом: гострий транзиторний посттравматичний розлад вестибуло-атактичним синдромом, суб`єктивний вушний шум, ГРЗ по типу ринофаринготрахеїту. Переведений відповідно до заявки на евакуацію залізничним транспортом для подальшого до обстеження та лікування з м. Дніпро до м. Вінниця на 16.03.2023 року.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого нейрохірургічного відділення №3743 /а.с. 14-16/ ОСОБА_1 з 17.03.2023 року по 12.04.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" з основним захворюванням: сполучена мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гострий вестибуло-атактичний та цефалгічний синдроми, двобічна гостра нейросенсорна приглуховатість 3-4 ст.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда №1712 /а.с. 17-18/ позивач у період з 13.04.2023 року по 01.05.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницький регіональний клінічний лікувально-діагностичний центр серцево-судинної патології" з супутнім захворюванням: стан після перенесеної сполучної мінно-вибухової травми, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, посттравматичний стресовий розлад, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного генезу (гіпертонічна, післятравматична, вертеброгенна) з цефалгічним, лікворо-атактичним, церебрастенічним синдромом, мнестичним, конгнітивними розладами, двобічна гостра нейросенсорна приглуховатість 3-4 ст.

З 02.05.2023 року по 30.06.2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" з діагнозом: стан після перенесеної сполучної мінно-вибухової травми, проміжний період закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, цефалгічний, вестибуло-атактичний, церебро-стенічний синдром з вегетативними розладами, судомний синдром, вертебро-базилярний артеріальний синдром, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого нейрохірургічного відділення №6061 /а.с. 19-20/.

Із перевідного епікризу №2080 /а.с. 21-22/ вбачається, що позивач у період з 30.06.2023 року по 14.07.2023 року перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 з основним діагнозом - гіпертонічна хвороба третьої стадії, другого ступеню, ризик ССУ - високий, ІХС, стабільна стенокардія напруги ІІ ФК, дифузний кардіосклероз, CHI (MKX I.11.0) та супутніми захворюваннями - стан після вибухової травми, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ступеню, змішаного генезу (гіпертонічного, посттравматичного, вертеброгенного) у вигляді цефалічного, вестибулоатактичного, церебростенічного симптомів, простий міопічний астигматизм обох очей, синдром сухого ока, гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей, гострий гнійний середній отит правого вуха, перфорація барабанної перетинки справа, суб`єктивний шум у вусі, ожиріння ІІ ст., аліментарно-конституційна форма, стабільний перебіг.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лор/щелепно-лицьового відділення №10436 /а.с. 23/ позивач у період з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" з основним діагнозом - стан мінно-вибухової травми, акубаротравми та супутніми захворюваннями - стан після вибухової травми, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ступеню, змішаного генезу (гіпертонічного, посттравматичного, вертеброгенного) у вигляді цефалічного, вестибулоатактичного, церебростенічного симптомів, простий міопічний астигматизм обох очей, синдром сухого ока, гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей.

Із виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення №11072 /а.с. 24-26/ ОСОБА_1 у період з 27.07.2023 року по 27.08.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" з основним діагнозом - хронічна ішемія мозку, посттравматична енцефалопатія ІІ ст., грубий вестібуло-атактичний синдром з вестибулярними ризами та порушенням функцій ходи, лікворно-гіпертензионний синдром з стійкими вираженими цефалгіями, виражений церебастенічний синдром, когнитивний розлад та супутніми захворюваннями, зокрема - стан після перенесеної мінно-вибухової травми, проміжний період закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, церебро-стенічного синдромів з вегетативними розладами.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення №12963 /а.с. 27-29/ позивач у період з 01.09.2023 року по 04.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" з основним діагнозом - хронічна ішемія мозку, посттравматична енцефалопатія ІІ -ІІІ ст., грубий вестібуло-атактичний синдром з вестибулярними ризами та порушенням функцій ходи, лікворно-гіпертензионний синдром з стійкими вираженими цефалгіями, виражений церебастенічний синдром, когнитивний розлад та супутніми захворюваннями, зокрема - стан після перенесеної мінно-вибухової травми, проміжний період закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, церебро-стенічного синдромів з вегетативними розладами.

У період з 06.10.2023 року по 16.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Вінницький регіональний клінічний лікувально-діагностичний центр серцево-судинної патології" з супутнім захворюванням стан після перенесеної сполучної мінно-вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, посттравматичний стресовий розлад, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного генезу (гіпертонічна, післятравматична, вертеброгенна) з цефалгічним, лікворо-гіпертензивним, вестибуло-атактичним, церебрастенічним синдромом, мнестичними, когнітивними розладами, двобічна гостра нейросенсорна приглуховатість 3-4 ст., що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда №4573 /а.с. 30-32/.

Відповідно до абзацу 12 свідоцтва про хворобу №436 /а.с. 33-34/ позивачу встановлено наступні діагнози, зокрема:

- гіпертонічна хвороба третьої стадії (транзиторна ішемічна атака у вертебро-базилярному басейні від 30.05.2023р.). СНо. Ангіопатія сітківки обох очей. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби;

- наслідки перенесеної вибухової травми (09.03.2023), акубаротравми у вигляді двобічної посттравматичної нейросенсорної приглуховатості 3 ст. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

У змісті позовної заяви представник позивача зазначила, що в зв`язку з тим, що позивач перебував весь вищевказаний час на лікуванні внаслідок погіршення стану здоров`я через перенесену вибухову травму, акубаротравму (контузію), що пов`язано із захистом Батьківщини то відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року він має право на отримання по 100000 грн. додаткової винагороди (пропорційно на місяць) за увесь час лікування.

Однак, відповідач не нарахував та не виплатив йому додаткову винагороду у розрахунку 100000 грн. на місяць за час його лікування, а саме з 14 березня по 16 жовтня 2023 року включно.

Надалі, у відповідь на адвокатський запит (вх.№2337 від 23.12.2023 року) військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено представника позивача, що здійснювати виплату додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року немає підстав.

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не проведення нарахування та виплати додаткової грошової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року №168 за період з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01 квітня 2022 року до Постанови № 168 Постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 07.03.2023 року під час безпосереднього виконання бойових завдань отримав вибухову травму, акубаротравму, контузію головного мозку.

У період з 14.03.2023 року по 15.03.2023 року, з 17.03.2023 року по 12.04.2023 року, з 13.04.2023 року по 01.05.2023 року, з 02.05.2023 року по 30.06.2023 року, з 30.06.2023 року по 14.07.2023 року, з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року, з 27.07.2023 року по 27.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 04.10.2023 року та з 06.10.2023 року по 16.10.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Зазначене підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №977 /а.с.13/, довідкою Комунального некомерційного підприємства "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" №815/01-26 від 23.04.2024 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого нейрохірургічного відділення №3743 /а.с. 14-16/, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда №1712 /а.с. 17-18/, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого нейрохірургічного відділення №6061 /а.с. 19-20/, перевідним епікризом №2080 /а.с. 21-22/, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лор/щелепно-лицьового відділення №10436 /а.с. 23/, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення №11072 /а.с. 24-26/, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення №12963 /а.с. 27-29/, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда №4573 /а.с. 30-32/, свідоцтвом про хворобу №436 /а.с. 33-34/.

При цьому суд зазначає, що час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), також включається до періоду за який позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у збільшеному розмірі до 100000 грн. на місяць.

Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн., а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №120/5894/23 від 18 січня 2024 року.

Факт того, що позивач отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини підтверджується долученою до матеріалів справи медичною документацією, а відтак період перебування позивача на лікуванні з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року мав бути зарахований до періоду за який позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі 100000 грн. на місяць.

Оскільки, відповідачем не виплачено додаткову винагороду за період з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року, суд приходить до висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме - за період з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати у даній справі не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період з 14.03.2023 року по 16.10.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач: військова частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович