Справа № 300/7703/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7703/23 пров. № А/857/26144/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Скол» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Кафарський В.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Скол» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу та актів опису майна,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Хоптій М.В. в інтересах Приватного підприємства «Скол» (далі - ПП «Скол») звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 15.07.2016, акту опису майна від 19.07.2016 №35 та акту опису майна від 27.05.2015 №17.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року позовну заяву ПП «Скол» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу залишено без руху. Надано позивачу (його представнику) десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом: 1) приведення суб`єктного складу позовної заяви у відповідність з вимогами КАС України; 2) надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного, характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права; 3) надання копії оскаржуваного рішення (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи та один для суду); 4) надання оригіналу документа про сплату 2684,00 грн судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 5) зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) представника ПП «Скол» - адвоката Хоптія Мирослава Васильовича (за його наявності) або номеру і серії паспорта; 6) зазначення відомих номерів засобів зв`язку представника ПП «Скол» - адвоката Хоптія Мирослава Васильовича; 7) надання доказів реєстрації представника ПП «Скол» - адвоката Хоптія Мирослава Васильовича в підсистемі Електронний суд ЄСІТС АБО доказів створення електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Роз`яснено позивачу (його представнику), що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав передбачених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ПП «Скол» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає його незаконним, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що в позові вказано адреси, які стосуються позивача: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. З. Красівського, 3; адреса для листування: 76000, м.Івано-Франківськ, вул. Довга, 39/33; адреса для листування: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 59А; а також вказано про наявність електронного кабінету в ЄСІТС . Однак, суд направив ухвалу на адресу 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 59А, на інші вказані адреси ухвала не направлялася та на конверті вказано позначка «Судова повістка».

Також, апелянт зазначає, що жодна ухвала до електронного кабінету представника позивача не направлялася, хоча відомості були наявні в адміністративному позові. Крім того, ухвала про залишення позову без руху із наданням 5-денного терміну для усунення недоліків (як правило судами згідно КАС надається 10 днів) була направлена із відміткою «Судова повістка» не правильно. Тобто, ухвала про залишення позовної заяви без руху не являється судовою повісткою.

Зазначає, що в даному випадку, жодних підстав для повернення поштового відправлення не було, ніхто не відмовлявся від вручення, а також адресат не вибув до іншого місця, а тому судом формально зроблено висновок про вручення судової повістки (у випадку відправлення документа як ухвали суду, такий документ підлягав перебуванню у місці доставки протягом місяця, а тому підстав для повернення позовних матеріалів у суду не було б).

Вважає, що представники суду повинні були врахувати наявні правила щодо пересилання кореспонденції у випадку, якщо б у представника позивача не було зареєстрованого електронного кабінету, та повинні були відправити ухвалу або рекомендованим листом, або рекомендованим без оголошеної цінності та без відмітки «Судова повістка», та повинен врахувати, що адресат за вказаною адресою наявний, а не відсутній.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що судом вжито всіх заходів для належного повідомлення позивача про винесення ухвали суду від 14.11.2023 про залишення позовної заяви без руху, проте позивач у встановлений судом строк вимоги вказаної ухвали суду не виконав, про причини невиконання суд не повідомив.

Як встановлено судом, ухвала про залишення позовної заяви без руху від 14.11.2023 була направлена на адресу представника позивача адвоката Хоптія Мирослава Васильовича, зазначену ним у позовній заяві як адресу для листування ( АДРЕСА_1 ), рекомендованим поштовим відправленням з позначкою на конверті «Судова повістка».

Відтак, безпідставними є покликання апелянта на те, що на інші вказані адреси ухвала не направлялася.

Разом із тим, конверт із відповідним поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 21).

Вимогами п. 4 ч. 6, ч. 7 ст. 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відтак, враховуючи повернення до суду поштового відправлення з відміткою установи поштового зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою», суд першої інстанції дійшов вірного висновку що це свідчить про належне виконання обов`язків судом щодо направлення копії судового рішення.

Щодо доводів апелянта про те, що жодна ухвала до електронного кабінету представника позивача не направлялася то такі є безпідставними, оскільки відомостями з системи «Діловодство спеціалізованого суду» підтверджується, що за даною електронною адресою, зокрема в ОСОБА_1 , електронний кабінет не обліковувався станом на момент винесення судом першої інстанції ухвали про залишення без руху позовної заяви.

А, отже адвокатом Хоптієм Мирославом Васильовичем не було виконано обов`язку реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що й було однією з підстав залишення позовної заяви без руху.

Крім того, слід зазначити, що частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 7 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною першою статті 131 КАС України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, а відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, звертаючись до суду першої інстанції, позивач мав цікавитися стадіями розгляду його позову та враховувати процесуальні строки на його розгляд.

Необхідно також врахувати позицію сформовану в ухвалі Верховного Суду від 24 березня 2021 року в адміністративному провадженні №К/9901/35851/20 про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «За закінченням терміну зберігання», «Адресат вибув», «Адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain; заява №11681/85), Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони у справі зобов`язані проявляти зацікавленість процесом її розгляду.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення позивачу вказаної позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом також враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального права, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Скол» залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року про повернення позовної заяви по справі №300/7703/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула