Справа № 480/11375/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 р. Справа № 480/11375/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 (головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька) по справі № 480/11375/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області

від 29.09.2023 № 1119 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП» щодо застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;

від 09.10.2023 № 425 о/с «По особовому складу» щодо звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку ГУНП в Сумській області із служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області з 10.10.2023;

- стягнути з ГУ Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 10.10.2023 по день винесення судом рішення про поновлення на службі в поліції, допустити негайне виконання рішення суду, в частині поновлення позивача на посаді та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову зазначив, що накази про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення з посади винесені з порушенням законодавства, на час прийняття наказів у відповідача були відсутні фактичні підстави для застосування дисциплінарного стягнення, вина позивача у вчинені кримінального правопорушення не доведена, оскільки вирок відсутній. Відповідачем порушено порядок службового розслідування, дисциплінарне стягнення застосовано поза межами строку його застосування, .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку факту проведення трьох службових розслідувань щодо однієї тієї ж події.

Посилається на порушення відповідачем строку застосування дисциплінарних стягнень, оскільки останнє застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Суд також безпідставно взяв до уваги докази з кримінального провадження.

Також, судом не враховано безпідставне застосування відповідачем до позивача норм наказу № 500 (від 15.06.2023), який на час вчинення дисциплінарних проступків, а саме 26.01.2023, 25.03.2023 та 12.04.2023 не був прийнятий.

Позивач наголошує, що за фактом однієї тієї ж події проведено три службових розслідування, чим порушено порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Поряд з цим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зміст висновку службового розслідування фактично тотожний змісту повідомленню про підозру ОСОБА_1 у кримінальних провадженнях, вирок по яким на час розгляду справи не ухвалено.

Отже, вважає, що звільнення відбулося з порушенням вимог законодавства, а тому наявні підстави для скасування прийнятих відповідачем наказів та поновлення позивача на посаді.

Головне управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зазначає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, а не вчинення кримінального порушення. При проведені службового розслідування дотримано вимоги законодавства.

Позивачем надано заперечення в якому він заперечує аргументи відповідача та наголошує, що усі доводи, які викладено у відзиві підлягають відхиленню та апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідач надав письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що з 07.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області.

До ГУНП в Сумській області надійшла інформація про вручення 31.08.2023 ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, повідомлень про підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 362 КК України старшому оперуповноваженому відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП майору поліції ОСОБА_1 ,

Наказом ГУНП в Сумській області від 04.09.2023 №762 у зв`язку із надходженням вказаної інформації призначено службове розслідування у формі письмового провадження, строк якого продовжений до 03.10.2023 наказом ГУНП в Сумській області від 15.09.2023 № 796 (а.с.27,28 ).

Під час службового розслідування відповідачем опитано зокрема позивача, досліджено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних порушень по кримінальним провадженням № 0000201 від 13.12.2022 за ч. 2 ст.362 КК України та № 0000255 від 27.03.2022 за ч.3 ст.362 КК України, та за результатами якого складено висновок від 27.09.2023.

Висновком службового розслідування встановлено порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у невиконанні обов`язків поліцейського, а саме порушенні вимог підпунктів 2.3, 2.4 пункту 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, вчиненні дій, які призвели до витоку службової інформації з баз даних Національної поліції України, несанкціонованому використані в особистих цілях інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, вчиненні дій, що підривають довіру до поліції як носія влади, та призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, пунктів 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1,ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 11 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі ст.ст. 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та рекомендовано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції. (а.с.30-39)

Зі змісту повідомлення про підозру від 31.08.2023 по кримінальному провадженню № 0000055 від 27.03.2023 за ч. 3 ст. 362 КК України встановлено, що 25.03.2023 ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці в м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23 використовуючи ІКС ІПНП, тобто інформацію, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, до якої мав доступ, використовуючи при цьому логін для доступу до системи «SU0000KIAL», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_2 , 1982 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував в ІПНП пошукові запити з баз даних «Особа», що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_2 , 1982 р.н. у формі текстового файлу, що в подальшому призвело до витоку вказаної інформації. Того ж дня, користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом «Прибив_РФ_УКР» за отримані грошові кошти надіслав у приватному чаті ОСОБА_2 інформацію з ІПНП відносно останнього у вигляді текстового файлу форми виводу інформації з ІПНП.

12.04.2023 ОСОБА_1 повторно, знаходячись на своєму робочому місці в м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, використовуючи ІКС ІПНП, до якої мав доступ, використовуючи при цьому логін для доступу до системи «SUOOOOKIAL», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_3 , 1970 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував в ІПНП пошукові запити з баз даних «Особа» та «Адмінпрактика», що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_3 у вигляді файлу, який скопійовано на особистий USB флеш-накопичувач, та в подальшому призвело до витоку вказаної інформації. Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegramm» у користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.

Вивченням змісту повідомлення про підозру від 31.08.2023 по кримінальному провадженню № 0000201 від 13.12.2022 за ч. 2 ст.362 КК України встановлено, що 26.01.2023 ОСОБА_1 , використовуючи програмне забезпечення електронної ІКС «Єдиний державний демографічний реєстр», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_4 , 2001 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував у підсистемі «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України» відомості стосовно останнього, що в подальшому призвело до витоку вказаної інформації. Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegramm» у невстановленого користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.

Крім цього, того ж дня, ОСОБА_1 використовуючи програмне забезпечення інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікативної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон « ОСОБА_5 », використовуючи при цьому логін для доступу з бази даних «Kiktev», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_4 , 2001 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував у центральній підсистемі «Аркан» пошуковий запит, що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_4 . Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegram» у невстановленого користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.

Опитаний ОСОБА_1 підтвердив інформацію щодо вручення йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2, ч.3 ст. 362 КК України у кримінальних провадженнях № 0000201 та № 0000055. Зазначив, що вказані кримінальні правопорушення він не вчиняв, винним себе не визнає.

З метою перевірки, наданої ОСОБА_1 в поясненні інформації, відповідно до Інструкції про порядок використання поліграфів у НПУ, затвердженої наказом МВС України від 13.11.2017 № 920, останньому запропоновано пройти опитування з використанням поліграфу, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

До позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні обов`язків поліцейського, а саме порушенні вимог підпунктів 2.3, 2.4 пункту 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, вчиненні дій, які призвели до витоку службової інформації з баз даних Національної поліції України, несанкціонованому використані в особистих цілях інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, вчиненні дій, що підривають довіру до поліції як носія влади, та призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, пунктів 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1,ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 11 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі ст.ст. 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом начальника ГУНП в Сумській області від 29.09.2023 № 1119 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП» (а.с. 70).

Майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП, звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII наказом начальника ГУНП в Сумській області від 09.10.2023 № 425 о/с «По особовому складу».

Позивач вважаючи накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також про звільнення зі служби протиправними та необґрунтованими, звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення дисциплінарного проступку є доведеним, накази відповідачем прийняті у порядку та спосіб, встановлені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст.8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За змістом ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст.64 Закону № 580-УІІІ особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Частинами 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно п.п.2,6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (пункт 1 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту).

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану викладено у Розділі V Дисциплінарного статуту.

Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту урегульовано питання щодо особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, частиною першою якої визначено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 29 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії за наслідком службового розслідування складають висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також стосовно його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення дисциплінарного стягнення.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за порушення вимог підпунктів 2.3, 2.4 пункту 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, вчиненні дій, які призвели до витоку службової інформації з баз даних Національної поліції України, несанкціонованому використані в особистих цілях інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, вчиненні дій, що підривають довіру до поліції як носія влади, та призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, пунктів 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1,ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 11 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі ст.ст. 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, висновком службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 26.01.2023 ОСОБА_1 , використовуючи програмне забезпечення електронної ІКС «Єдиний державний демографічний реєстр», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_4 , 2001 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував у підсистемі «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України» відомості стосовно останнього, що в подальшому призвело до витоку вказаної інформації. Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegramm» у невстановленого користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.

Крім цього, того ж дня, ОСОБА_1 використовуючи програмне забезпечення інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікативної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», використовуючи при цьому логін для доступу з бази даних «Kiktev», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_4 , 2001 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував у центральній підсистемі «Аркан» пошуковий запит, що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_4 . Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegram» у невстановленого користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.

25.03.2023 ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці в АДРЕСА_1 використовуючи ІКС ІПНП, тобто інформацію, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, до якої мав доступ, використовуючи при цьому логін для доступу до системи «SU0000KIAL», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_2 , 1982 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував в ІПНП пошукові запити з баз даних «Особа», що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_2 , 1982 р.н. у формі текстового файлу, що в подальшому призвело до витоку вказаної інформації. Того ж дня, користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом «Прибив_РФ_УКР» за отримані грошові кошти надіслав у приватному чаті ОСОБА_2 інформацію з ІПНП відносно останнього у вигляді текстового файлу форми виводу інформації з ІПНП.

12.04.2023 ОСОБА_1 знаходячись на своєму робочому місці в м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, використовуючи ІКС ІПНП, до якої мав доступ, використовуючи при цьому логін для доступу до системи «SUOOOOKIAL», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_3 , 1970 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував в ІПНП пошукові запити з баз даних «Особа» та «Адмінпрактика», що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_3 у вигляді файлу, який скопійовано на особистий USB флеш-накопичувач, та в подальшому призвело до витоку вказаної інформації. Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegramm» у користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.

Про вказані обставини відповідачу стало відомо з інформації про вручення 31.08.2023 ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві підозри у вчинені кримінального порушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно до абзаців 1, 11 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський зокрема повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема: розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом.

Колегія суддів враховує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Доводи апелянта про те, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності слугував лише факт повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни .

Колегія суддів зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі 120/8381/20-а.

Рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України. Предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни.

Колегія суддів враховує, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято в тому числі з урахуванням відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що порушення, зафіксовані у висновку службового розслідування, у своїй сукупності свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, несумісного з продовженням служби у поліції.

Також, колегія суддів зауважує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. №rway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Саме такі правові висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 25 червня 2020 року у справі № 2240/2329/18, від 07 серпня 2019 року у справі №540/2057/18, від 16 серпня 2019 року у справі №804/2146/18, від 22 листопада 2019 року у справі №826/6107/18, від 22 січня 2020 року у справі №160/1750/19, від 25 червня 2020 року у справі №2240/2329/18, від 30 серпня 2022 у справі № 120/8381/20-а, від 14 березня 2023 у справі № 320/1206/21, від 10 квітня 2023 у справі № 520/5143/21.

Доводи апеляційної скарги щодо проведення трьох службових розслідувань відносно нього за однаковими обставинами колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно абз. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 3 п. 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту (внесення відомостей до ЄРДР) або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що ГУНП в Сумській області відносно ОСОБА_1 призначені наступні службові розслідування:

- згідно наказу від 13.04.2023 № 310 - у зв`язку із надходженням до ГУНП в Сумській області інформації про можливі порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських ГУНП зокрема, що призвели до відкриття кримінального провадження № 0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України;

- згідно наказу від 16.06.2023 № 512 - у зв`язку із надходженням листа прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури про проведення службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження № 0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України;

- згідно наказу від 04.09.2023 № 762 - у зв`язку із надходженням інформації про вручення 31.08.2023 ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, повідомлень про підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 362 КК України старшому оперуповноваженому відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП майору поліції ОСОБА_1 .

За результатом проведеного службового розслідування наказом ГУНП в Сумській області від 15.05.2023 № 496 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади за порушення організації роботи відділу розшуку злочинців і зниклих громадян УКР ГУНП, що не стосується підстав відкриття кримінального провадження № 0000055.

В провину ОСОБА_1 ставились «прорахунки в роботі відділу УКР ГУНП за напрямком діяльності, відділів та відділень поліції області в частині розшуку злочинців та безвісті зниклих громадян».

В порядку виконання дисциплінарного стягнення у виді «звільнення з посади», застосованого наказом ГУНП в Сумській області від 15.05.2023 № 496, майора поліції ОСОБА_1 звільнено з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розшуку злочинців та зниклих громадян УКР ГУНП та призначено на нижчу посаду оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП.

Застосоване дисциплінарне стягнення наказом ГУНП в Сумській області від 15.05.2023 № 496 за вищезазначені порушення у виді звільнення з посади та переведення на нижчу позивачем не оскаржувалося та воно залишалося чинним станом на дату проведення наступного службового розслідування.

За наслідками службового розслідування, призначеного наказом від 16.06.2023 № 512, затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що відомості щодо порушень службової дисципліни поліцейських УКР ГУНП в Сумській області, що призвели до відкриття кримінального провадження № 0000055 свого підтвердження не знайшли.

Вищевикладене підтверджує, що службові розслідування, проведені на підставі наказів від 13.04.2023 № 310 та від 16.06.2023 № 512, призначалися за підстав, відмінних від тих, що перевірялись в межах службового розслідування, призначеного наказом від 04.09.2023 № 762.

При цьому, повідомлення про підозри ОСОБА_1 у кримінальних провадженнях № 0000055 (службове розслідування проводилося, дисциплінарного проступку щодо підстав внесення відомостей до ЄРДР у діях позивача не встановлено) та № 0000201 (інформація раніше до ГУНП в Сумській області не надходила, службові розслідування не проводились) відповідно до абз. 3 п. 2 розділу ІІ Порядку № 893 були підставами для призначення службового розслідування.

Щодо доводів апелянта про невірне застосування відповідачем наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, який не був чинним на момент вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пп. 2.3, 2.4 п. 2 наказу ГУ НП в Сумській області від 15.06.2023 № 500 поліцейським як на службі, так і поза службою заборонено вчиняти дії, які можуть призвести до витоку службової інформації чи інформації з баз даних Національної поліції України, а також розголошувати та використовувати в особистих цілях інформацію, яка стала відома поліцейському у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень.

Так, у висновку службового розслідування та наказі від 29.09.2023 № 1119 відповідач посилається на наказ ГУ НП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, який був чинний на момент проведення службового розслідування, проте не діяв на час вчинення ОСОБА_1 порушень, поставлених йому у провину.

Разом з тим, вказане не спростовує факту порушення ОСОБА_1 заборони розголошувати і використовувати інформацію з обмеженим доступом, що стала відома поліцейському у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, з огляду на те, що така заборона передбачена не тільки наказами ГУ НП в Сумській області, а і положеннями ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» та абз. 11 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Також, як пояснював відповідач в судах першої та апеляційної інстанції, до прийняття наказу від 15.06.2023 № 500, чинним був наказ ГУ НП в Сумській області від 02.02.2021 № 198 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни в структурних підрозділах ГУНП в Сумській області», який встановлював аналогічні вимоги до поліцейських.

У пп. 2.1 пункту 2 цього наказу зазначено про заборону поліцейським як на службі, так і поза службою розголошувати і використовувати інформацію з обмеженим доступом, що стала відома поліцейському у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків встановлених законом.

Отже, посилання у висновку службового розслідування та спірному наказі на наказ від 15.06.2023 № 500 може свідчити про допущену відповідачем технічну помилку, проте лише з цих підстав вказаний наказ не може бути визнаний неправомірним.

Колегія суддів зазначає, що певні недоліки процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли такі недоліки безпосередньо не могли вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі № 813/1790/18, від 06.02.2020 року у справі № 300/1406/19.

Отже, помилкове посилання відповідача на порушення позивачем наказу від 15.06.2023 № 500 не спростовує факт вчинення ним дисциплінарного проступку та не є таким процедурним порушенням, що тягне за собою скасування спірного рішення суб`єкта владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги про накладення на позивача дисциплінарного стягнення з пропуском строку колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, датою виявлення дисциплінарного проступку є 27.09.2023 (день затвердження висновку за результатами службового розслідування), наказ про застосування дисциплінарного стягнення виданий 09.10.2023.

Отже дисциплінарне стягнення до позивача у виді звільнення зі служби застосовано з дотриманням строків, визначених у ст. 21 Дисциплінарного статуту.

Посилання позивача на попередні службові розслідування в обґрунтування порушення відповідачем строків застосування дисциплінарного стягнення є безпідставними, оскільки під час проведення попередніх службових розслідувань, які призначені за інших підстав, у висновку службового розслідування від 09.05.2023 встановлено інший дисциплінарний проступок (прорахунку в роботі в частині розшуку злочинців та безвісті зниклих громадян), а у висновку службового розслідування від 15.07.2023 факти порушення службової дисципліни не встановлені.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з займаної посади у зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку, що виразився у вчиненні дій, які призвели до витоку службової інформації з баз даних Національної поліції України, несанкціонованому використанні в особистих цілях інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, вчиненні дій, що підривають довіру до поліції як носія влади.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність його рішень, які є предметом оскарження у даній справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі № 480/11375/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова