Справа № 640/20715/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року № 640/20715/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної фіскальної служби України (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України в особі Голови комісії з реорганізації, щодо не оформлення та не подання всіх необхідних документів для призначення пенсії позивачу за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України в особі Голови комісії з реорганізації оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії позивачу за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не оформляє і не подає до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи та подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закону № 2262-ХІІ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2022 відкрито провадження у справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 р. №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративниого суду від 18.04.2023 справу прийнято до свого провадження суддею Горобцовою Я. В. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також вказаною ухвалою від 18.04.2023 залучено до участі у розгляді даної справи в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечив. Зазначив, що відповідальним органом, у тому числі і за підготовку і подання документів для призначення пенсії особам, звільненим з органів податкової міліції є Міністерство внутрішніх справ України.

Третьою особою пояснень на позовну заяву подано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 від 16.04.1996.

Відповідно до витягу з Наказу Державної фіскальної служби України № 0077-о/д від 03.11.2021, позивача звільнено з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ міжрегніонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у м. Києві з 03.11.2021 у запас Збройних Сил за пунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою КМ Української РСР від 29.07.1991 № 114. Вислуга років на 03.11.2021 складає: в календарному обчисленні 21 рік 00 місяців 00 днів; в пільговому обчисленні 31 рік, 03 місяці 05 днів.

31.07.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Листом від 28.07.2022 № 15984-15624/С-02/8-2600/22 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило у призначенні пенсії у зв`язку з неподанням уповноваженим органом документів, необхідних для призначення пенсії.

23.08.2022 позивач звернувся до ДФС України, в особі Голови комісії з реорганізації, з проханням оформити всі необхідні документи та подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років та направити вказані документи до органу пенсійного фонду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15).

Проте відповіді позивачу надано не було, документи до органу пенсійного фонду відповідачем не подано.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до норм частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон № 2262-ХІІ .

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (частина 1 статті 2 зазначеного Закону України).

Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII, встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що право на призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону № 2262-XII мають, зокрема, звільнені зі служби особи начальницького складу податкової міліції, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, незалежно від досягнутого віку.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Відповідно до витягу з Наказу Державної фіскальної служби України № 0077-о/д від 03.11.2021 вислуга років позивача станом на день звільнення 03.11.2021 складає: в календарному обчисленні 21 рік 00 місяців 00 днів; в пільговому обчисленні 31 рік, 03 місяці 05 днів.

Надаючи правову оцінку твердженням позивача з приводу протиправності дій відповідача щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до пенсійного органу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону № 2262-ХІІ, суд зазначає наступне.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян».

Відповідно до пункту 1 Порядку № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно із пунктами 6-7 Порядку № 3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

Пунктом 12 Порядку № 3-1, визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Згідно із пунктами 14 та 17 Порядку № 3-1, орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Отже, з наведеного слідує, що уповноважений структурний підрозділ щодо підготовки та подання до органу, що призначає пенсію, необхідних для призначення пенсії документів, приймає від осіб заяву про призначення пенсії та додані до неї документи згідно вимог пункту 7 Порядку № 3-1 та готує подання про призначення пенсії та всі інші необхідні документи, після чого, направляє їх до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення пенсії документами орган, що призначає пенсію (відповідне Головне управління Пенсійного фонду), розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії або про відмову в її призначенні.

Суд вважає, що, у даному випадку, уповноважений структурний підрозділ щодо підготовки та подання до органу, що призначає пенсію, необхідних для призначення пенсії документів, не має повноважень перевіряти наявність чи відсутність підстав для призначення чи відмову у призначенні пенсії за вислугу років, в тому числі перевіряти наявність необхідної вислуги для призначення пенсії за вислугу років, оскільки такі повноваження належать органу, що призначає пенсію, тобто відповідному Головному управлінню Пенсійного фонду.

При цьому, до повноважень уповноваженого структурного підрозділу належить тільки прийняття від особи заяви про призначення пенсії з додатками, підготовка подання про призначення пенсії та всіх інших необхідних документів, а також направлення їх до органу, що призначає пенсію за місцем проживання особи.

Подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 0640/4686/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив оформити всі необхідні документи та оформити подання про призначення йому пенсії за вислугу року, відповідно до Закону № 2262-XII і направити вказані документи до органу пенсійного фонду.

Оскільки, у відповідача відсутні повноваження здійснювати перевірку наявності чи відсутності у позивача необхідної вислуги років, визначеної пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII, то відповідач зобов`язаний був оформити всі необхідні документи і подання про призначення пенсії, ознайомити з ним позивача і направити документи для призначення пенсії до Головного управління ПФУ.

Таким чином, бездіяльність відповідача, яка виразилась у не оформленні позивачу подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII та не направлення матеріалів для призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є протиправною, а тому, відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Водночас суд вважає, що у межах розгляду даного спору, слід встановити чи було дотримано відповідачем встановлений алгоритм дій по заяві особи та підготовки/направленні документів до пенсійного органу, саме який уповноважений розглядати та вирішувати наявність/відсутність підстав для призначення такій особі пенсії.

Тож, питання наявності/відсутності права позивача на пенсію за пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII, не має розглядатись та вирішуватись у межах даного спору, оскільки відповідачем було порушено процедуру розгляду заяви позивача про направлення документів до пенсійного органу, при цьому, до моменту отримання пакету документів та прийняття рішення саме органом ПФУ, питання права на пенсію та достатність стажу для її призначення, лежить поза межами спірних правовідносин.

Підсумовуючи суд зазначає, що тільки Пенсійний фонд (та його структурні підрозділи) наділені повноваженнями щодо призначення/відмови у призначенні пенсії, тому, отримавши заяву позивача про підготовку документів для призначення пенсії, відповідач, в межах своїх повноважень мав лише підготувати такі документи та направити їх до Головного управління ПФУ в м. Києві для вирішення питання про призначення/відмови у призначенні пенсії, вирішувати питання щодо наявності чи відсутності необхідного для призначення пенсії знаходиться поза межами повноважень структурного підрозділу ДФС України, адже такі повноваження йдуть у розріз дискреції ПФУ та не характерні відповідачу.

Щодо посилання відповідача у відзиві не те, що відповідальним органом, у тому числі і за підготовку і подання документів для призначення пенсії особам, звільненим з органів податкової міліції є Міністерство внутрішніх справ України, суд зазначає наступне.

08.12.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу (далі Постанова № 1200).

Відповідно до абз. 3 та 4 п. 2 Постанови № 1200 Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності.

Згідно з абз. 6 п. 2 Постанови № 1200 підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби України продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21.08.2019 № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до Наказу ДПС України «Про початок діяльності Державної податкової служби України» від 28.08.2019 № 36 розпочато виконання ДПС України функцій і повноважень ДФС України, що припиняється.

17.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію ДПС України як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) ДФС України щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації.

Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, реорганізувавши деякі територіальні органи Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання до відповідних органів ДПС.

За змістом зазначеної постанови новостворені органи ДПС визначено правонаступниками майна, прав та обов`язків органів ДФС.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» ліквідовано юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби.

При цьому відповідно до затвердженої структури у складі ДПС відсутні структурні підрозділи податкової міліції.

У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 № 846 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» передбачено, що підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, Постановою № 846 розділено сервісну та правоохоронну функції та передбачено виключення у ДПС функцій з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства.

У той же час набрав чинності Закон України від 28.01.2021 № 1150-ІХ «Про Бюро економічної безпеки України» прикінцевими та перехідними положеннями Розділу VI якого передбачено ліквідацію податкової міліції в термін, що не перевищує вісім місяців з дня набрання чинності зазначеним Законом.

Таким чином, фактично розподіл адміністративної компетенції (перехід прав і обов`язків) ДФС відбувся на три органи виконавчої влади: Державну податкову службу України, Державну митну службу України та Бюро економічної безпеки України.

Між тим, відповідно до постанови КМ України від 25.09.2019 № 846 підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати свої повноваження та виконувати функції ДФС України.

Відтак, ДФС продовжує функціонувати як попередня юридична особа до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на завершальній стадії перебуває процес узгодження розподілу майна та передачі такого правонаступникам.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізацїі (злиття, приєднания, поділу, перетворення) a6o ліквідаціі. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частинами третьою, четвертою статті 105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд aбo орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізацїі, ліквідаційну комісію), голову комісіі a6o ліквідатора та встановлюють порядок i строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) a6o ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени aбo ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припинясться.

Наразі за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Державна фіскальна служба України перебувае устані припинення у зв`язку з реорганізацісю, запис про припинення юридичної особи Державної фіскальної служби України не внесений, а від його імені діє комісія з реорганізацп, яка здійснюс управління його справами.

З метою завершения заходів з реорганізаціі ДФС та її територіальних органів були утворені відповідні номісії з реорганізацїї, до яких згідно пункту 18 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізаціею a6o ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 (далі Порядок № 1074), з моменту затвердження пx персонального складу переходять повноваження щодо управління справами у частині забезпечення здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією ДФС.

Пунктом 20 Порядку № 1074 визначений функціонал комісій з припинення органів виконавчої влади, який не є вичерпним, адже згідно підпункту 4 пункту 20 Порядку №1074, комісія здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 348.1 розділу XVIII2 Податкового кодексу України (розділ XVIII2 виключено на підставі Закону № 1797-VIII від 21.12.2016) податкова міліція складалася із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діяли у складі відповідних контролюючих органів, останнім із яких є ДФС/територіальні органи ДФС.

Тому, наразі виключно комісіі з реорганізації ДФС/територіальних органів ДФС володіють інформацісю щодо грошового забезпечення колишніх працівників податкової міліції, яка необхідна для видачі останнім зазначеного виду довідок.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 992,40 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 992,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України в особі Голови комісії з реорганізації, щодо не оформлення та не подання всіх необхідних документів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 11, а/с 90; ) в особі Голови комісії з реорганізації оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 11, а/с 90; ) в особі Голови комісії з реорганізації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.