Справа № 400/11650/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/11650/23

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги

У С Т А Н О В И В:

У провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №400/11650/23 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2024.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі №400/11650/23 - залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 3220 грн. 80 коп.

23.05.2024 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

В обґрунтування означеного звернення податковий орган вказує про вчинення усіх залежних від нього дій з метою сплати судового збору. Однак, через обмежене фінансування в умовах воєнного стану у нього наразі немає коштів на сплату судового збору. Наразі триває процедура узгодження коштів для сплати судового збору. На думку скаржника, сплата судового збору не повинна перешкоджати реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Надаючи оцінку досліджуваному клопотанню відповідача, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства України, суддя-доповідач уважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Означеними приписами чинного процесуального законодавства суд наділено повноваженнями на продовження процесуального строку за заявою учасника справи.

При цьому, таке звернення повинно бути належним чином обґрунтованим та документально підтвердженим.

Натомість, за наслідками дослідження клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги установлено, що скаржником до вказаного звернення не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення ним усіх можливих дій з метою сплати судового збору за подання до апеляційного суду даної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Слід відмітити, що клопотання Головним управлінням ДПС у Миколаївській області обґрунтовано лише окремими посиланнями на законодавчі приписи, рішення Конституційного Суду України, без зазначення конкретних обставин (з підтверджуючими доказами та матеріалами), які дійсно перешкоджають суб`єкту владних повноважень сплатити судовий збір.

У даному випадку, одного лише посилання на законодавчі приписи, рішення Конституційного Суду України тощо не достатньо для того щоб відповідне звернення сторони вважалось належним чином обґрунтованим.

Маючи намір реалізувати право на апеляційне оскарження судового рішення суб`єкт владних повноважень повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

Отже, сплата судового збору не може уважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Крім того, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень також не може ставити одного із учасників справи у привілейоване становище.

Скаржник, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно сплати судового збору.

До того ж, внутрішня процедура погодження сплати судового збору не свідчить про вчинення суб`єктом владних повноважень усіх залежних від нього дій з метою сплати судового збору.

Також, слід відмітити, що лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для надання одній із сторін справи певних преференцій. У такому випадку, суб`єкт владних повноважень має обґрунтувати, з наданням належних та допустимих доказів, яким чином введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу та перешкоджає йому сплатити судовий збір.

Водночас, таких доказів скаржником до апеляційного суду не подано.

За наслідками дослідження клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області, суддя-доповідач зазначає, що суб`єктом владних повноважень наразі не вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав з метою здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, з метою надання скаржнику можливості ознайомитися зі змістом даного судового рішення та все ж таки виконати вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, суддя-доповідач уважає за доцільне продовжити відповідачу строку для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з дня отримання даного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 118, 121, 292, 294, 298, 321 суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги відмовити.

Продовжити Головному управлінню ДПС у Миколаївській області строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі №400/11650/23, на 10 днів з дня отримання даного судового рішення.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги щодо надання доказів сплати судового збору, апеляційну скаргу, відповідно до ст.169 КАС України, буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій