Справа № 463/3049/24
Суддя: Яворський С. Й.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/3049/24
Провадження № 2-а/463/43/24
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2024 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Козак О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Валігури В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львів у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, ДПП ГУ НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1743448,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1743448 від 25.03.2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч.5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з тим, що він 25 березня 2024 року о 14 годині 18 хвилин у м. Львів по вул. Стрийська, 107 керував транпортним засобом CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, а також під час перевірки не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.3.в ПДР Порушення правил користування ремнями безпеки.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, з тих підстав що:

-працівник поліції не міг фізично побачити його в автомобілі, а відтак не міг бачити чи він пристебнутий ремнями безпеки, оскільки рухався прямо, а він рухався за ним. Крім цього, під час зупинки транспортного засобу він розтебнув ремінь безпеки і підійшов до нього дізнатись причину зупинки транспортного засобу. Відеозапису вказаного факту правопорушення чи інших допустимих доказів на його неодноразову вимогу поліцейським, пред`явлено не було;

-у постанові повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи;

-постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення

На підставі викладеного, просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1743448 від 25.03.2024 року.

Ухвалою судді від 05.04.2024 року, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.04.2024 року о 11-00 год.

Ухвалою суду від 25.04.2024 року, залучено до участі у справі, в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції, судове засідання відкладено на 08.05.2024 о 12-30 год.

Представником ДПП Забродоцькою Я.Р. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просять відмовити. Розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. До заперечення додано диск з відеозаписом події.

08.05.2024 року судове засідання відкладено на 20.05.2024 року 12-30 год., у зв`язку з неявкою сторін та надання позивачу можливості подати відповідь на відзив.

Позивач ОСОБА_1 та адвокат Валігура В.В. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали просять такі задоволити. ОСОБА_2 не заперечував факт керування транспортним засобом та не пред`явлення посвідчення водія відповідної категорії, однак заперечував, що був не пристебнутий коли керував транспортним засобом, а зняв пасок оскільки зупинив машину та йшов спитатись волдія причини зупинки.

У відповідності до ст.205 КАС України суд розглянув справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали по справі, суд прийшов до наступного.

За приписами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1743448 від 25.03.2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч.5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з тим, що він 25 березня 2024 року о 14 годині 18 хвилин у м. Львів по вул. Стрийська, 107 керував транпортним засобом CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, а також під час перевірки не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.3.в ПДР Порушення правил користування ремнями безпеки.

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР ).

Згідно з пунктом 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.4 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі ПДР), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, в тому числі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з п. 2.3 «в» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП встановлено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний в тому числі: зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху; тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу.

В матеріалах справи наявний компакт-диск наданий працівниками поліції, на якому містяться відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції.

На відеозаписі зафіксовано як працівник поліції, підійшовши до авто позивача повідомляє останнього, що його зупинено через те, що останній керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки та висловив вимогу надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію. Слід зазначити, що на відео позивач не заперечує факт того, що він був не пристебнутий. Крім цього, водій під час перевірки не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

До пояснень позивача ОСОБА_1 про те що він керував транспортним засобом з престібнутим ременем безпеки, однак після зупинки його відстібнув, суд відноситься критично, оскільки пояснення його не є послідовні, неодноразово мінялись, відрізняються від обставин описаних в позовній заяві та пояснень після перегляду ним відеозапису, його позиція спростовується об`єктивними доказами, оцінку котрим суд дав, а не визнання ним провини в цій частині спосіб його захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом наданим відповідачем до відзиву.

Отже, в діях водія наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки останній 25 березня 2024 року о 14 годині 18 хвилин у м. Львів по вул. Стрийська, 107 керував транпортним засобом CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, а також під час перевірки не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.3.в ПДР

Вчинені дії являють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП. Інспектором також вірно накладено стягнення передбачене санкцією ч.5 ст.121 КУпАП.

Суд наголошує, що порушенням прав, свобод та інтересів може бути дія, бездіяльність або рішення, які підтверджуються відповідними доказами, а не лише переконанням особи в тому, що їх порушено суб`єктом владних повноважень.

Свою позицію з подібних правовідносин висловив Європейський Суд.

Так, у своєму рішенні справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Високий Суд вказав: «будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки».

На підставі викладеного, суд вважає вірними висновки поліцейського про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, ознаки якого підпадають під дію ч. 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем покладаються на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, ДПП ГУ НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1743448, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня його складення.

Повний текст рішення складено 24.05.2024 року.

Суддя С. Й. Яворський