Справа № 280/4764/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

27 травня 2024 рокуСправа № 280/4764/24
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суду у складі головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши матеріали скарги Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Територіального управління ДБР у м. Мелітополь (пр. Гагаріна, 26 м. Запоріжжя) про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дій, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла скарга Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР у м. Мелітополь, у якій заявник просить:

визнати незаконною бездіяльність посадових осіб територіального управління ДБР у м.Мелітополь, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання матеріалів про вчинення кримінального правопорушення;

постановити ухвалу, якою зобов`язати посадових територіального управління ДБР у м.Мелітополь внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за направленими матеріалами: за вхідним №652 від 12.08.2023 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; за вхідним №914 від 10.10.2023 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; за вхідним №1009 від 25.10.2023 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У скарзі зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_1 до територіального управління ДБР у м. Мелітополь було направлено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, відносно військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3

12.05.2024 військовою частиною НОМЕР_1 було отримано відповідь від територіального управління ДБР у м. Мелітополь, в якій зазначено, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування по направленими матеріалам.

Таким чином, заявник вважає, що працівниками територіального управління ДБР у м.Мелітополь було порушено порядок, який встановлений нормами Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «судом, встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.3 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

За змістом пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, скарги на дій посадових осіб правоохоронних органів щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розглядаються у порядку КПК України.

Судом встановлено, що підставою для звернення із даним позовом зазначено невнесення посадовими особами Територіального управління ДБР у м. Мелітополь відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за матеріалами ВЧ НОМЕР_1 , відносно військовослужбовців ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Отже, вказаний спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позицію щодо підсудності такої категорії справ викладена у Постанові Великої Палата Верховного Суду від 13 березня 2019 року №813/1596/18, відповідно до якої така справа не підсудна адміністративним судом.

Вказане не суперечить суті права позивача на доступ до суду, переслідує легітимну мету офіційного фіксування здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень, а відповідне обмеження доступу до суду є пропорційним цій меті.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 березня 2019 року по справі №807/1456/17.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів ст. 170 КАС України, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду від 14.09.2022 №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» територіальна підсудність справ Мелітопольського міськрайонного суду визначена за Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

На виконання вказаної вимоги, суд зазначає, що вирішення вказаного спору має здійснюватися у порядку КПК України Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 170, 243, 248, 287 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 280/4764/24 за скаргою Військової частини НОМЕР_1 до Територіального управління ДБР у м. Мелітополь про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дій.

Копію даної ухвали надіслати Військовій частині НОМЕР_1 .

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суддя Ю.В.Калашник