Справа № 560/3517/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3517/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просить стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі починаючи з 23 грудня 2021 року по 23 березня 2023 р. в сумі 490434,55 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не нарахував та не виплатив середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконано в повному обсязі. Доводи позивача про затримку виконання судового рішення не ґрунтуються на фактичних обставинах, а тому, відсутні підстави для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період затримки з 10.12.2021 по 23.03.2023.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що судове рішення про поновлення позивача на посаді виконано з затримкою, що зумовлює наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.04.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.05.2024 у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про залишення позову без розгляду відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі №560/215/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення четвертої кадрової комісії від 19.12.2019 про неуспішне проходження прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 атестації. Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 №2125ц. Поновлено з 24.12.2019 року ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України або рівнозначній посаді в органах прокуратури України. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.12.2019 по 01.10.2020 у сумі 1109062 (один мільйон сто дев`ять тисяч шістдесят дві) грн 05 коп. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №560/215/20 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії скасовано в частині поновлення та визначення дати поновлення позивача на посаді та визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 25 грудня 2019 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.12.2019 по 01.10.2020 у сумі 291 762,05 (двісті дев`яносто одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні п`ять копійок) грн. В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №560/215/20 касаційні скарги ОСОБА_1 , Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року, в нескасованій постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року частині, залишено без змін. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року змінено в частині мотивів, виклавши їх у редакції цієї постанови. В іншій частині постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року залишено без змін.

На виконання постанов Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №560/215/20 та Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №560/215/20 наказом Офісу Генерального прокурора від 24.03.2023 №403ц "Про поновлення на посаді" ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 25.12.2019.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.06.2023 у справі №560/18597/21, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023, адміністративний позов - задоволено. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі з 02.10.2020 по 09.12.2021 в сумі 455 209 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч двісті дев`ять) грн. 90 коп.

Наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 20.11.2023 №1293ц позивача звільнено з посади прокурора відділу Генеральної прокуратури України з 22.11.2023.

Позивач звернувся до відповідача з заявою на проведення повного розрахунку при звільненні та виплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 02.10.2020 по 24.03.2023.

У листі відповідача від 14.12.2023 №21-2754вих-23 (отриманий позивачем 19.12.2023) зазначено, що правових підстав для здійснення Офісом Генерального прокурора без рішення суду добровільної виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 02.10.2020 по 24.03.2023 не вбачається.

Позивач, вважаючи, що має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.12.2021 по 23.03.2023, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Також частинами 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя працівників, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до положень Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України, згідно з якою проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно з статтею 236 Кодексу законів про працю України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі і закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Аналогічний висновок щодо правозастосування у спірних відносинах наведений у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №807/2434/15.

Водночас, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період. Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19.04.2021 у справі №826/11861/17, від 24.06.2021 у справі № 640/15058/19, від 20.07.2021 у справі №826/3465/18.

Суд встановив, що рішення суду від 01.10.2020 у справі №560/215/20 фактично виконане лише 24.03.2023 шляхом прийняттям наказу Генерального прокурора №403ц від 24.03.2023.

Період затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі визначається з наступного дня від дати прийняття рішення суду - 02.10.2020 до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі 24.03.2023, тобто - 23.03.2023.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме визначення 10.12.2021 (наступний день, який не включений в період стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі, визначений в рішенні суду у справі №560/18597/21), початковою датою, а не 23.12.2021, як зазначено в позовних вимогах.

Оскільки суд встановив факт затримки виконання рішення суду від 01.10.2020 у справі №560/215/20 у період з 10.12.2021 по 23.03.2023, позивач має право на виплату середнього заробітку за час такої затримки.

Що стосується розміру суми, що належить стягненню, суд зазначає та враховує таке.

Згідно з пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.06.2023 у справі №560/18597/21, яке набрало законної сили, встановлено, що згідно довідки про доходи позивача середньоденне грошове забезпечення позивача становить 1527,55 грн. Ця обставина не заперечується сторонами.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

За змістом листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 №3501-06/219 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік", ураховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №1191-р "Про перенесення робочих днів у 2021 році", встановлена кількість робочих днів у грудні 2021 року - 22 робочих дні. Оскільки відповідно до рішення суду у справі №560/18597/21 на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за 7 робочих днів грудня 2021 року, то у цій справі стягнення належить за 15 робочих днів грудня 2021 року.

З урахуванням положень частини 6 статті 6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", розрахунку норм тривалості робочого часу на 2022 рік Міністерства економіки України від 19.08.2022 кількість робочих днів в 2022 році становить 249, а в 2023 році - 260 (у тому числі у січні 2023 року - 22, в лютому 2023 року - 20, в березні 2023 року - 23). При цьому, оскільки наказ про поновлення позивача на посаді датовано 24.03.2023, то в 2023 році слід враховувати 59 робочих днів (з урахуванням 17 робочих днів у березні 2023 року).

За наведених обставин обчислення розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у період з 10.12.2021 по 23.03.2023 (323 робочі дні) належить проводити, виходячи із середньомісячної заробітної плати 1527,55 грн.

Таким чином, сума середнього заробітку позивача за час затримки виконання рішення суду за період з 10.12.2021 по 23.03.2023 становить 493398,65 грн (1527,55 грн х 323 дні). Зазначені кошти необхідно стягнути з відповідача.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові у справі №826/6583/14 від 15.02.2019, суми коштів, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення у справі №560/215/20 про поновлення на посаді за період з 10 грудня 2021 року по 23 березня 2023 року в сумі 493398 (чотириста дев`яносто три тисячі триста дев`яносто вісім) грн 65 коп. з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 32932 (тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Офіс Генерального прокурора (вул. Різницька 13/15, м. Київ, 01011 , код ЄДРПОУ - 00034051)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк