Справа № 600/2172/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 травня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2172/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

Позивач просив суд:

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог указаної ухвали суду позивачем подано позовну заяву в новій редакції, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Розглянувши позовну заяву у новій редакції, суд зазначає таке.

Згідно пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, спеціальним строком для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, у справах щодо проходження публічної служби законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до адміністративного суду з позовом за їх захистом.

Згідно матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку з протиправним, на думку позивача, призовом його на військову службу під час дії воєнного стану та подальшим призначенням на проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , тобто спірні відносини стосуються прийняття та звільнення позивача з публічної служби.

Як вбачається зі змісту позовної заяви у новій редакції, позивач зазначає, що згідно з довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 серпня 2023 року №1/6769 позивач був визнаний придатним до проходження військової служби та в подальшому призваний на військову службу під час дії воєнного стану.

Вказане підтверджується доданою до матеріалів позову довідкою військово-лікарської комісії від 30 серпня 2023 року №1/6769, виданою ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з якою 30 серпня 2023 року було проведено медичний огляд ОСОБА_1 і визнано придатним до військової служби.

Саме з указаними вище діями виражає незгоду позивач (його представник) згідно змісту позовної заяви.

Крім цього, як вбачається зі змісту витягу оскаржуваного позивачем наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13 листопада 2023 року №324, виданого на підставі телеграми командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 09 листопада 2023 року №343/5444, ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 з 13 листопада 2023 року.

Враховуючи викладене, перебіг строку звернення до адміністративного суду з цим позовом почався:

- з позовною вимогою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час дії воєнного стану з 31 серпня 2023 року (наступного дня з дата визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 30 серпня 2023 року №1/6769);

- з позовною вимогою до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 14 листопада 2023 року (наступного дня з дати дата зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 згідно з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13 листопада 2023 року №324).

Отже, строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду з цим позовом у межах, установлених законом, тривав:

- з позовною вимогою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час дії воєнного стану до 02 жовтня 2023 року (30 вересня та 01 жовтня 2023 року вихідні дні);

- з позовною вимогою до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 до 14 грудня 2023 року.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, з цією позовною заявою позивач звернувся до суду лише 17 травня 2024 року (згідно відомостей про формування позову в системі «Електронний суд» та відбитку штампу канцелярії суду), тобто із значним пропуском строку звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, даний позов подано до адміністративного суду з пропуском строків звернення до суду.

Також суд звертає увагу і на те, що у постанові від 14 червня 2018 року (справа №800/102/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що в пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (Заява №24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія A, N 93).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Оцінюючи обставини звернення позивача з позовом до суду, із урахуванням наведених висновків Європейського суду з прав людини, а також положень частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що вказаною нормою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету як найскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, всупереч наведеним нормам, позивачем до позову не було додано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав пропуску цього строку та відповідних доказів.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до суду й доказів поважності причин його пропуску.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк