Справа № 676/1708/24
Суддя: Бондар О. О.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/1708/24
Номер провадження 2-а/676/21/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бондара О.О.

за участю секретаря судового засідання Ткачук Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що постанова винесена всупереч чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню. Зокрема зазначив, що 14 лютого 2024 року близько 12.00 год. ОСОБА_1 , керуючи спеціальним автомобілем-евакуатором DAILY 65С15, державний номерний знак НОМЕР_1 , прямував по автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці з м. Кам`янець-Подільського до м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, куди перевозив пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль. На стаціонарному посту «Атаки» автомобіль, яким керував позивач, зупинили працівники поліції і після перевірки документів з ним почали спілкуватися працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після перевірки документів йому повідомили, що є необхідність перевірити, чи перебуває він на військовому обліку і заявили вимогу прослідувати з ними до приміщення ТЦК в місті Хотині. Один із військовослужбовців сів і автомобіль-евакуатор, а інший супроводжував на власному автомобілі. У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 уточнили дані Позивача та відразу ж виписали направлення для проходження військово-лікарської комісії в цей же день та час у м. Хотин. У зв`язку з тим, що позивач не мав при собі відповідних документів (медичної картки, відповідних аналізи, тощо), у час коли він виконував обов`язки водія спеціального автомобіля-евакуатора по доставці пошкодженого транспортного засобу до місця зберігання, не зважаючи на тиск зі сторони співробітників РТЦК, він відмовився її проходити та зажадав отримання правничої допомоги. При цьому його адвокат перебував поряд із приміщенням РТЦК. При цьому ОСОБА_1 перебував в приміщенні РТЦК тривалий час, тому адвокат зателефонував йому, який повідомив, що відносно нього складають якісь документи, зустрітись з адвоката навіть дзвонити забороняють і відбирають телефон. Після цих слів зв`язок одразу перервався і на повторні дзвінки адвоката ОСОБА_1 вже не відповідав. В зв`язку з такими діями адвокат викликав поліцію, якими на нагрудні камери було зафіксовано, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 насильно утримували позивача в приміщенні та оформляли направлення та протокол про адміністративне правопорушення, чим піддавали позивача психологічного тиску. Близько 14-00 год. з приміщення РТЦК вийшов позивач в супроводі двох працівників РТЦК і повідомив, що дійсно працівники ТЦК відмовляли йому в наданні правової допомоги і складали якісь матеріали, які він не підписував по причині нерозуміння їх змісту. На вимогу адвоката надати документи, які складалися працівники ТЦК повідомили, що ОСОБА_1 від підпису відмовився і це є підставою не надавати йому копії документів, а також відмовились надавати будь-які документи адвокату Довгошея Д.В.

На підставі викладеного просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 лютого 2024 року за № 135 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмового відзиву на позов не подав.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 21 лютого 2024 року постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 3400 грн., у зв`язку з тим, що він відмовився від отримання направлення № 200 від 14.02.2024 року для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації, тобто порушив вказані правила військового обліку в особливий період, в результаті чого чим порушив правила військового обліку, визначені ст. 210 КУпАП та абз.3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.3п.п.3.1.3.2 глави 3 розділу ІІ наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа ає право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КпАП України закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підчас мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КпАП України настає у разі повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, чому ОСОБА_1 який зареєстрованим по постійному місцю проживання в АДРЕСА_1 , що вказано в постанові від 21 лютого 2024 року повинен був би отримувати від військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження ВЛК.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При скасуванні оскаржуваної постанови суд враховує, що вона не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП , оскільки в оскаржуваній постанові не вказано час та місце відмови від отримання направлення №200 від 14 лютого 2024 року про проходження ВЛК.

За таких обставин оскаржуванна постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі по притягненню ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією № 4853-0353-8251-9282 GOVPAY24 «Таскомбанк» від 11.03.2024 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 606 гривень 00 коп. , а враховуючи, що за розгляд справи підлягає сплаті судовий збір в сумі 605 гривень 60 коп., то з відповідача на користь позивача в зв`язку з задоволенням позову підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 гривень 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову № 135 від 21 лютого 2024 року ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 605 гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Красилівський районний суд з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О