Справа № 160/8034/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2024 рокуСправа №160/8034/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Васильєва Вадима Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
28.03.2024 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 25.03.2024 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Васильєва Вадима Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 29.01.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі.
В обґрунтування позову зазначено щодо протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 29.01.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
24.04.2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В мотивування своєї правої позиції відповідач зазначив наступне. 06.02.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява (вх. № 140-з від 06.02.2024року) адвоката Васильєва Вадима Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо надання документів про відстрочку від призову відповідно до абз. 4 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 . До заяви долучено копії документів ID-картка ОСОБА_1 (№010047634 від 18.12.2023р., 2110), РНОКПП: ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ), витягу з реєстру територіальної громади №2023/010388490 від 19.12.2023р., посвідчення про приписку до призовної дільниці №254 від 25.01.2001 р., посвідчення батьків багатодітної сім`ї № НОМЕР_2 від 06.07.2020р., свідоцтва про народження ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 від 08.06.2010р.), свідоцтва про народження ОСОБА_3 (серії НОМЕР_4 від 08.06.2010р.), свідоцтва про народження ОСОБА_4 (серії НОМЕР_5 від 10.01.2019р.), свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (серії НОМЕР_6 від 27.02.2010р.),свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_6 №938 від 28.02.2012 р., ордеру надання правової допомоги №1110168 від 29.01.2024р. Працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано відповідь наступного змісту: «У відповідності до абзацу четвертого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 , як особа на утримання якої перебуває троє дітей віком до 18 років, має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації»», що підтверджується копією відповіді на дану заяву. Також у відповіді на заяву, громадянину ОСОБА_1 повідомлено, що 25.07.2009 року ОСОБА_1 досяг граничного віку перебування на військовому обліку призовників та на підставі рішення районної призовної комісії був звільнений від прозову на строкову військову службу згідно абзацу 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( як такий, що до дня відправлення на строкову військову службу досяг 25-річного віку) та був знятий з військового обліку призовників. Відповідно до абзацу 8 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, але з заявою про взяття на військовий облік станом на 19.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не звертався. Тобто в період з 25.07.2009 року (досягнення 25 років-граничного віку перебування на обліку призовників) по теперішній час, ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в жодному РТЦК та СП, що є порушенням вимоги підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року та абзацу 9 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В зв`язку з чим, ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , для подання заяви про постановку на облік військово-зобов`язаних за місцем мешкання та проходження військово-лікарської комісії, отримання військово-облікового документа військовозобов`язаного. Станом на 16.04.2024 року ОСОБА_1 з зазначеною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибував. Та відповідно, на облік військовозобов`язаних не взятий. У відповідності до абзацу четвертого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову жінки та чоловіки, на утримання яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Чинним законодавством не визначено чіткого переліку документів, які підтверджують ту чи іншу обставину, що підтверджує право на відстрочку. Заявником до своєї заяви, було долучено свідоцтва про народження дітей, в яких в графі батько зазначено: « ОСОБА_1 ». Виходячи з цих документів, вбачається право зазначеного громадянина на відстрочку згідно абзацу четвертого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 і було прописано у відповіді на заяву. Тобто право наявне у громадянина, не може надати чи відібрати ІНФОРМАЦІЯ_5 . А значить і надати будь-які підтверджуючі документи про наявність саме «права», ІНФОРМАЦІЯ_5 , не може. Так як, наявність саме права, підтверджують свідоцтва про народження дітей, видані органом реєстрації цивільного стану громадян. Підтверджуючим документом права, за даним абзацом відстрочки є наявність у заявника трьох дітей віком до 18 років та факт мешкання з ними однією сім`єю - факт їх утримання та ін. Тобто надати документи, що підтверджують у ОСОБА_1 наявність саме «права» ІНФОРМАЦІЯ_5 не уповноважений. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. У своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154. Положення № 154 про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджене постановою Кабінету Міністрів України 23 лютого 2022 р., містить перелік завдань, покладених на центри. Покладення на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завдань, не передбачених законодавством, не допускається. ІНФОРМАЦІЯ_5 може вносити відомості відносно осіб, що перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних в їх облікові картки, до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів «Оберіг», ставити відмітки у військово - облікових документах військовозобов`язаних. Зазначені дії не можливі відносно громадянина ОСОБА_1 з 25.07.2009 року по теперішній час, так як зазначений громадянин не став на облік у будь-який територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Посвідчення про приписку до призовної дільниці №254 від 25.01.2001 р. не є чинним з 25.07.2009 року.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 року зазначена вище справа розподілена та 29.03.2024 року передана судді Пруднику С.В.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , 29.01.2024 року звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем обліку про надання йому документів про відстрочку від призову відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На підтвердження того, що позивач має право на таку відстрочку останнім було надано:
- копію ID-картки ОСОБА_7 № НОМЕР_7 від 18.12.2023;
- витяг з реєстру територіальної громади №2023/010388490 від 19.12.2023;
- копія посвідчення про приписку до призовної дільниці №254 від 25.01.2001;
- копію посвідчення батьків багатодітної сім`ї № НОМЕР_2 від 06.07.2020;
- копію Свідоцтва про народження ОСОБА_8 (серія НОМЕР_3 від 08.06.2010 р.);
- копію Свідоцтва про народження ОСОБА_9 (серія НОМЕР_4 від 08.06.2010 р.);
- копію Свідоцтва про народження ОСОБА_10 (серія НОМЕР_5 від 10.01.2019 р.);
- копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_5 ( Серії НОМЕР_6 від 27.02.2010).
06.02.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява (вх. № 140-з від 06.02.2024року) адвоката Васильєва Вадима Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо надання документів про відстрочку від призову відповідно до абз. 4 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 . До заяви долучено копії документів ID-картка ОСОБА_1 (№010047634 від 18.12.2023р., 2110), РНОКПП: ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ), витягу з реєстру територіальної громади №2023/010388490 від 19.12.2023р., посвідчення про приписку до призовної дільниці №254 від 25.01.2001 р., посвідчення батьків багатодітної сім`ї № НОМЕР_2 від 06.07.2020р., свідоцтва про народження ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 від 08.06.2010р.), свідоцтва про народження ОСОБА_3 (серії НОМЕР_4 від 08.06.2010р.), свідоцтва про народження ОСОБА_4 (серії НОМЕР_5 від 10.01.2019р.), свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (серії НОМЕР_6 від 27.02.2010р.), свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_6 №938 від 28.02.2012 р., ордеру надання правової допомоги №1110168 від 29.01.2024р.
19.02.2024 року за №3332 ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано відповідь наступного змісту: «У відповідності до абзацу четвертого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 , як особа на утримання якої перебуває троє дітей віком до 18 років, має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації»», що підтверджується копією відповіді на дану заяву. Також у відповіді на заяву, громадянину ОСОБА_1 повідомлено, що 25.07.2009 року ОСОБА_1 досяг граничного віку перебування на військовому обліку призовників та на підставі рішення районної призовної комісії був звільнений від прозову на строкову військову службу згідно абзацу 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( як такий, що до дня відправлення на строкову військову службу досяг 25-річного віку) та був знятий з військового обліку призовників. Відповідно до абзацу 8 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, але з заявою про взяття на військовий облік станом на 19.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не звертався. Тобто в період з 25.07.2009 року (досягнення 25 років-граничного віку перебування на обліку призовників) по теперішній час, ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в жодному РТЦК та СП, що є порушенням вимоги підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року та абзацу 9 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В зв`язку з чим, ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , для подання заяви про постановку на облік військово-зобов`язаних за місцем мешкання та проходження військово-лікарської комісії, отримання військово-облікового документа військовозобов`язаного.
Позивач вважає свої права порушеними, а бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини 1 статті106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р., який діє досі.
Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 р. "Про загальну мобілізацію" постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 р. № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
У ст.1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч.8 ст.4 Закону № 3543-ХІІ з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Згідно з абз.2 ч.1 ст.22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону № 3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Частинами 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
У ч.7 ст.1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно ч.9 ст.1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 22 Закону № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Поряд з цим ст.23 Закону № 3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Так, відповідно до останньої, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:
заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії)
жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років;
жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;
жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років;
жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;
жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;
усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років;
зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;
які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;
опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;
жінки та чоловіки, які мають неповнолітню дитину (дітей) і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;
працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів), підприємств, установ та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Державної виконавчої служби України, Управління державної охорони України;
інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.
Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.
Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:
здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти;
наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки;
жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа:
військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;
працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули або пропали безвісти під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення;
осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;
осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії з утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами;
жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Особи, зазначені в абзаці другому частини першої та в абзацах четвертому - дев`ятому частини третьої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою.
Не підлягають призову на військову службу під час часткової мобілізації протягом шести місяців з дня звільнення з військової служби військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації та були звільнені зі служби у запас (крім військовослужбовців, зарахованих на службу у військовому оперативному резерві першої черги). Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.
З аналізу вищезазначених норм слідує, що Законом № 3543-XII визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації є вичерпний та у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.
Як слідує з матеріалів справи, позивач вважає, що він має право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до абз.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особі, на утриманні якої перебуває троє дітей віком до 18 років, у зв`язку із чим звернувся із відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно абз.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Відповідно до п.2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з п.п.8 п.1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (додаток 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів") призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст.7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо недодержання приписів додатку 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", оскільки, як вбачається із матеріалів справи, позивачем особисто направлено відповідачу заяву та відповідні документи засобами поштового зв`язку. При цьому, суд звертає увагу, що приписами Порядку № 1487 не передбачено обов`язку особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Отже, позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до положень пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, у тому числі:
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Відповідно до абз.8 п.11 цього Положення районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен був прийняти певне рішення за наслідком її розгляду, адже відстрочка/відмова у відстрочці передбачає її письмове оформлення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.
В свою чергу, лист № 3332 від 19.02.2024 року є лише відповіддю на звернення щодо надання відстрочки та носить інформативний характер та не є рішенням щодо надання/ненадання відстрочки.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 29.01.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, то суд в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення.
Отже, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випаду є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 29.01.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.
Враховуючи, що відповідач не розглядав по суті заяву позивача про надання відстрочки від призову за мобілізацією, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Васильєва Вадима Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 29.01.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особі, на утриманні якої перебуває троє дітей віком до 18 років
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 29.01.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник