Справа № 280/1371/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Справа № 280/1371/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Коломоєць Ірини Василівни ( АДРЕСА_2 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в особі представника адвоката Коломоєць Ірини Василівни, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.01.2024 про відмову відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі абзацу 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язати відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з отриманням вищої освіти.

Крім того, просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, за рахунок бюджетних асигнувань, справу розглянути без виклику та участі сторони позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Проте відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви та повідомив, що для отримання права на відстрочку, ОСОБА_1 необхідно особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних та проходження ВЛК. Проте позивач вважає, що порушення військовозобов`язаними вимог правил військового обліку має наслідком настання відповідальності згідно із законом та не може бути підставою для відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на яку позивач має право відповідно до закону. Таким чином, на думку позивача, не проходження ним військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби, не може бути підставою для відмови у наданні відстрочки, а тому така відмова є протиправною.

Ухвалою від 19.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

04.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що відстрочка від призову на військову службу надається військовозобов`язаним. Чи є особа військовозобов`язаним за станом здоров`я вирішується під час медичного обстеження ВЛК. За результатами проходження медичного огляду ВЛК, у випадку винесення відносно військовозобов`язаного військово-лікарською комісією постанови про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, в подальшому виключається необхідність звернення з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з виключенням з військового обліку, або зазначена заява про відстрочку за ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» в цьому випадку на розгляд не подається. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

14.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вх.№4449 надійшла заява представника ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.2 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання І курсу Національного університету «Запорізька політехніка».

До заяви були додані копії документів - довідка форми 20 про те, що ОСОБА_1 є студентом контрактної форми навчання І курсу, витяг з наказу про зарахування на навчання, лікарняні листи, ордер, свідоцтво, договір на представника (копії).

Листом від 21.11.2023 за №70/2950 відповідач повідомив представника позивача про те, що до заяви не надано:

- військово-облікового документу (військовий квиток або тимчасове посвідчення), що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку (підтверджує наявність документа, облік та проходження ВЛК);

- паспорту громадянина України, який підтверджує особу, а також зазначено що надані копії документів які надіслані поштою повинні бути нотаріально посвідчені.

15.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вх.№4917 повторно надійшла заява представника ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.2 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання І курсу Національного університету «Запорізька політехніка». До цієї заяви були надані усі документи які були відсутні в попередній заяві.

Листом від 05.01.2024 за №04/57 відповідач повідомив представника позивача про те, що ОСОБА_1 необхідно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК, так як останній раз медичну комісію позивач проходив 04.05.2016.

24.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла повторна заява представника позивача від 23.01.2024 з проханням надати відповідь та повідомити про надання відстрочки від призову на час навчання ОСОБА_1 .

Листом від 01.02.2024 за №04/296 відповідач повторно запропонував ОСОБА_1 з`явитись особисто до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, проходження ВЛК та отримання права на відстрочку.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі абзацу 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Тут і далі нормативні акти вказані в редакції чинній на час звернення позивача з заявами про відстрочку від призову.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який триває на час розгляду даної справи.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, яка триває по даний час.

Пунктом 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: 1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; 2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України; 3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст.1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації встановленні статтею 22 Закону №3543-XII.

Згідно з абзацом 1 ч.1 вказаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Частиною 3 ст.22 Закону №3543-XII встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, з 24.02.2022 року під час проведення загальної мобілізації у громадян України виник обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Згідно з ч.11 ст.38 Закону №2232-ХІІ, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до п.23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 (далі - Порядок №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно додатку до Порядку №1487 «ПРАВИЛА військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Відповідно пп.3.2 п.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визначених придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, проводиться один раз у 5 років ВЛК військових комісаріатів.

Таким чином, позивач повинен особисто звертатись до органу, в якому він перебуває на військовому обліку, для актуалізації та оновлення особистих даних, у випадку зміни особистих даних щодо сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади, тощо. А також проходити військово-лікарську комісію один раз у 5 років у вказаному органі.

Як вбачається з матеріалів справи остання медична комісія та уточнення облікових даних стосовно позивача проводились 04.05.2016.

Статтею 23 Закону №3543-XII для деяких категорій громадян встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Як зазначено вище, засобами поштового зв`язку позивач (представник позивача) звертався до відповідача із заявою про зміну облікових даних (в частині вступу з 01.11.2023 до факультету інформаційної безпеки та електронних комунікацій Національного університету «Запорізька політехніка» на денне відділення) та надання відстрочки від призову на військову службу на період навчання.

Однак, відповідач листами повідомляв позивача, що йому необхідно з`явитись особисто до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, проходження ВЛК та отримання права на відстрочку.

Враховуючи наведене та наведені вище норми, суд вважає, що така відповідь відповідача не суперечить чинному законодавству.

Наведені вище відповіді відповідача не є відмовою в задоволені заяви позивача, оскільки вказана заява не розглядалась відповідачем по суті, останнім було лише роз`яснено порядок дій для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченою абз.2 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII.

Таким чином, суд приходить до висновку про передчасність позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

На теперішній час позивач є військовозобов`язаним, що не заперечується сторонами.

Стаття 23 Закону №3543-XII встановлює для військовозобов`язаних підстави для отримання відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Обов`язковість проходження медичного огляду військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) при вирішенні питання про надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбачена «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Положення), затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402 (з подальшими змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства оборони, останні зміни за №490 від 18.08.2023), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008р. за №1109/15800.

Пунктом 3.2. глави 3 розділу II Положення передбачений обов`язок військовозобов`язаних проходити повторний медичний огляд один раз на 5 років.

Відповідно до абз.7 пункту 3.8. глави 3 розділу II Положення постанова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду. Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, незалежно від строку, за його заявою або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до абз.8-12 пункту 3.8. глави 3 розділу II Положення після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

«Придатний до військової служби».

«Тимчасово непридатний до військової служби (зазначається дата повторного огляду)»;

«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»;

«Обмежено придатний до військової служби».

Суд зазначає, що військовозобов`язаними не є особи, не взяті на військовий облік або зняті з нього (непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається військовозобов`язаним, а для підтвердження цього статусу один раз на 5 років необхідно проходити ВЛК, що позивачем зроблено не було.

При цьому, за результатами проходження медичного огляду ВЛК, у випадку винесення відносно військовозобов`язаного військово-лікарською комісією постанови про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, виключається необхідність звернення з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

В силу положень статті 139 КАС України судові витрати (у тому числі витрати на правничу допомогу) стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень виключно у разі задоволення позовних вимог. Враховуючи ту обставину, що судом відмовлено у задоволенні позову, то й відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2023 року у справі №640/17086/20 (адміністративне провадження №К/9901/15171/21).

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Коломоєць Ірини Василівни ( АДРЕСА_2 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «27» травня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль