Справа № 260/2712/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 травня 2024 року

м. Київ

справа №260/2712/20

адміністративне провадження №К/990/13627/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Губської О.А. у розгляді справи №260/2712/20 за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради Закарпатської області, депутатів с. Завидово: ОСОБА_13, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про скасування рішення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

09 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у справі №260/2712/20.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями протоколом від 09 квітня 2024 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Мацедонській В.Е., суддям: Білак М.В., Губській О.А.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням судових рішень, що оскаржуються, у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 330 КАС України, а також із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), із належним її обґрунтуванням, обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України; із зазначенням вимог особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; а також, за необхідності, обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви; та документу про сплату судового збору в розмірі або клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Копію вказаної ухвали скаржником отримано 07 травня 2024 року.

23 травня 2024 року від позивача надійшла касаційна скарга у новій редакції на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху.

Разом з тим, у прохальній частині вказаної касаційної скарги міститься заява про відвід колегії суддів, а саме: Мацедонської В. Е., Білак М.В., Губської О.А.

В обґрунтування заяви скаржник вказує, що постановою Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у цій справі №260/2712/20, яка ухвалена колегією суддів у складі: головуючого судді Губської О.А., суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е., замість роз`яснення судового рішення формально відписалися щодо нібито незгоди позивача. При цьому вказує, що ні аналізу рішення суду, ані постанови із позовними вимогами позовної заяви не проводили, чим цинічно провокувала позивача на необдумані кроки, з чим заявник погодитись не може, а тому не довіряє колегії суддів та заявляє їй відвід.

Крім того зазначає про сумнівність співпадінь в контексті потрапляння матеріалів справи до одних і тих же суддів, що вказує на втручання суддів при розподілі даної справи, та продовження свавілля щодо розгляду справи №260/2712/20.

Розглянувши дану заяву Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини тринадцятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами першою, другою статті 36 КАС України передбачено випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Зі змісту наведених норм випливає, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у розгляді цієї справи не містить підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, а зводиться до суб`єктивних припущень щодо упереджених дій суддів, без наведення будь-яких обґрунтувань такої зацікавленості.

Водночас зі змісту заяви про відвід вбачається, що припущення щодо упередженості дій суддів у заявника фактично зводяться до незгоди із ухваленням постанови Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі №260/2712/20, яка розглянута колегією суддів у складі: головуючого судді Губської О.А., суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е. Проте, посилаючись на упередженість суддів у зв`язку із винесенням вищевказаної постанови, заявником не зазначено обставин, з якими закон пов`язує відведення суддів від розгляду справи.

Щодо посилань заявника про сумнівність співпадінь в контексті потрапляння матеріалів справи до одних і тих же суддів, що вказує на втручання суддів при розподілі даної справи, та продовження свавілля щодо розгляду справи №260/2712/20, суд зазначає, що автоматизований розподіл судових справ згідно з п. 2.3.4. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду є підставою для відповідальності, установленої законом (стаття 376-1 Кримінального кодексу України).

Твердження заявника про ймовірність втручання в автоматизовану систему розподілу справ є нічим не підтвердженим припущенням.

Доводи заяви про відвід суддів свідчать фактично про незгоду скаржника з процесуальними діями (рішеннями) у справі, що розглядається, що в силу приписів частини 4 статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Мацедонської В.Е., Білак М.В., Губської О.А. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх упередженості, із матеріалів касаційної скарги та доводів заяви про відвід не вбачається.

Відтак, при розгляді заяви про відвід колегії суддів не встановлено будь-яких передбачених законом обставин, які б давали підстави для відводу суддів у даній справі.

З огляду на те, що, колегія суддів не встановила будь-яких обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Губської О.А., тому дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Таким чином, питання про відвід підлягає вирішенню в порядку частини 4 статті 40 КАС України суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Губської О.А. у розгляді справи № 260/2712/20.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Мацедонської В.Е., Білак М.В., Губської О.А. у розгляді справи № 260/2712/20 для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

О. А. Губська