Справа № 520/7405/24
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 травня 2024 року № 520/7405/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нерозгляду рапорту майора ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 26.11.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт майора ОСОБА_1 від 26.11.2023 по звільнення з військової служби та прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 листопада 2023 року ним особисто командиру військової частини НОМЕР_2 було подано рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом «г» (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - у разі, коли один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років. До рапорту позивач додав: копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини і довідку Ф№5/1435 від 20.11.2023 про проходження служби сержантом ОСОБА_2 . Вказаний рапорт був зареєстрований у в/ч НОМЕР_2 26 листопада 2023 року за вхідним номером НОМЕР_4 . Але до теперішнього часу вказаний рапорт не розглянутий і відповіді позивач не отримав. 06 січня 2024 адвокатом ОСОБА_3 особисто було передано командиру військової частини НОМЕР_2 адвокатський запит відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з проханням надати інформацію щодо розгляду рапорту про звільнення та про результати його розгляду. Вказаний адвокатський запит був зареєстрований у в/ч НОМЕР_2 16 січня 2024 року за вхідним номером 116, але до теперішнього часу відповіді на нього керівництвом в/ч НОМЕР_2 не надано. Відсутність жодного рішення за результатами поданого рапорту і адвокатського запиту дають позивачу підстави для звернення до суду із цим позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою судді від 26.03.2024 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Представником відповідача Військовою частиною НОМЕР_2 подано до суду відзив на позов, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що 26.11.2023 майором ОСОБА_4 було подано по команді рапорт на звільнення його з військової служби через такі сімейні обставинами: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років. Рапорт було прийнято та зареєстровано стройової частиною 26.11.2023, що підтверджується штампом на рапорті. Рапорт було розглянуто безпосередньо командиром військової частини та прийнято рішення про відмову у задоволенні рапорту. Рішення командира та підстави відмови у задоволенні рапорту було доведено майору ОСОБА_5 самим командиром військової частини НОМЕР_2 в усній формі, оскільки майор ОСОБА_6 займає у частині відповідальну посаду начальника інженерної служби сил підтримки та за родом служби постійно комунікує безпосередньо з командиром частини. У випадку відмови у задоволенні рапорту військовослужбовця будь-якого наказу з цього приводу командуванням не приймається. Відповідний наказ приймається у випадку прийняття рішення про звільнення військовослужбовця. Військова частина вважає, що позивач неправильно трактує пункт 112 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стосовно обов`язку командира частини надавати письмову відповідь на рапорт військовослужбовця, з огляду на що просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач не погодився з доводами позову та направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що з системного аналізу вказаних норм права Позивач дійшов висновку, що наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту якщо такі підстави не відповідають чинному законодавству. Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про усне сповіщення військовослужбовця про відмову у задоволені рапорту не відповідає дійсності та не підтверджується будь якими доказами та документами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14 лютого 2020 року № 49 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 29 січня 2020 року №25 на посаду командира групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , ВОС - НОМЕР_6 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ), з 14 лютого 2020 року зараховано до списків особового складу НОМЕР_2 , де останній по теперішній час проходить військову службу за контрактом.

Як вбачається з матеріалів справи, з 25 серпня 2006 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з Войцеховською (дівоче прізвище « ОСОБА_7 ») ОСОБА_8 . Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис 25 серпня 2006 року № 586.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , виданим 25 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова.

Від шлюбу позивач має одну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , виданим Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 27 жовтня 2015 року.

ОСОБА_2 з 23 січня 2023 року по теперішній час проходить військову службу під час мобілізації на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді начальника служби охорони державної таємниці, що підтверджується Довідкою Ф№ 5/1435 від 20 листопада 2023 року.

26 листопада 2023 року позивачем до військової частини НОМЕР_2 було подано рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом «г» (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - у разі, коли один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років.

До рапорту позивач додав: копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини і довідку Ф№5/1435 від 20.11.2023 про проходження служби сержантом ОСОБА_2 .

Вказаний рапорт зареєстрований у в/ч НОМЕР_2 26 листопада 2023 року за вхідним номером 37153.

Вказані обставини відповідачем не заперечується.

В той же час, позивач зазначає, що до теперішнього часу поданий ним рапорт не розглянутий, і відповіді позивач не отримав.

Одночасно, відповідач зазначає, що рішення командира та підстави відмови у задоволенні рапорту були доведені майору ОСОБА_5 самим командиром військової частини НОМЕР_2 в усній формі.

06 січня 2024 адвокатом позивача ОСОБА_3 особисто було передано командиру військової частини НОМЕР_2 адвокатський запит відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з проханням надати інформацію щодо розгляду рапорту позивача про звільнення та про результати його розгляду.

Вказаний адвокатський запит був зареєстрований у в/ч НОМЕР_2 16 січня 2024 року за вхідним номером 116, але до моменту звернення до суду відповіді на нього позивачем від керівництва в/ч НОМЕР_2 не отримано.

Позивач вважає, що відсутність жодного рішення за результатами поданого рапорту і адвокатського запиту порушує його права, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що предметом спору у даній справі є нерозгляд рапорту позивача про звільнення, а не відмова у такому звільненні, з огляду на що судом не оцінюються та не досліджуються наявність права та підстав для звільнення позивача з військової служби.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на ЗО діб.

На момент подання адміністративного позову строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок".

Відповідно до абз. 9 пп. «г» п. 3 ч. 5 статті 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 статті 26 Закону №2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

У силу пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення №1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Тобто подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті.

Пунктом 234 Положення № 1153/2008 передбачено, що перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення. Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Згідно з підпунктом 1 пункту 225 Положення №1153/2008, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом З частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 (далі - Інструкція №170), визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.

Згідно з абзацом тринадцятим п. 14.10 Розділу XIV Інструкції №170, документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Проаналізувавши наведені норми, суд зазначає, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин для визначення дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.

Водночас, вищевказаними нормативно-правовими актами не встановлено чітких строків розгляду рапорту про звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124 (далі - Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення - звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Згідно з п. 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Відтак, строк розгляду рапорту визначений Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України та становить 30 днів з моменту реєстрації документа.

Водночас, вказаними нормативно-правовими актами не визначено порядку здійснення такого розгляду, з огляду на що суд вважає за можливе субсидіарно застосувати до спірних правовідносин у цій частині положення чинного законодавства щодо розгляду звернень громадян.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові по справі №803/162/16 від 11.10.18.

Відповідно до п. 1 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 28.12.2016 № 735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 р. за № 94/29962 (далі Інструкція № 735) ця Інструкція визначає порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Відповідно до приписів Розділу ІІІ Інструкції № 735, посадові особи органів військового управління, військових частин під час розгляду звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненні обставин, застосовувати інші заходи для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, з`ясовувати та приймати рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись.

Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення.

Відповідь за результатами розгляду звернення обов`язково дається тим органом військового управління, військовою частиною, які його отримали і до компетенції яких входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано відповідним керівником органу військового управління, командиром військової частини.

Рішення про відмову в задоволенні вимог або прохань, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на чинне законодавство і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, які вживались органом військового управління, військовою частиною для перевірки цього звернення. Якщо давалася усна відповідь, то складається відповідна довідка, яка додається до матеріалів перевірки звернення.

З аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на прийняття рішення про звільнення, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

Судом встановлено, що 26 листопада 2023 року позивачем до належної посадової особи - командира військової частини НОМЕР_2 було подано рапорт про звільнення з військової служби у запас, який зареєстрований у в/ч НОМЕР_2 26 листопада 2023 року за вхідним номером 37153.

Факт отримання рапорту також підтверджено представником відповідача у відзиві на позов.

Враховуючи викладене, за результатом розгляду рапорту військовослужбовця має бути прийняте відповідне вмотивоване письмове рішення.

Проте, отримавши 26.11.2023 рапорт позивача про звільнення з лав Збройних Сил України, відповідач ВЧ НОМЕР_9 не розглянув та не прийняв відповідного рішення за результатами його розгляду.

Водночас норми чинного законодавства покладають на відповідача обов`язок прийняти рішення за результатом поданого рапорту або ж надати обґрунтовану відповідь про відмову в задоволенні рапорту, надання якої фіксується відповідними письмовими документами, зокрема, відповідною довідкою, яка додається до матеріалів перевірки звернення.

Письмової відмови у задоволенні вказаного рапорту позивачу не надано.

Посилання відповідача про надання усної відповіді на запит не підтверджено відповідачем належними доказами, жодних документів на підтвердження фактичного розгляду рапорту позивача та надання відповіді у письмовій формі відповідачем до суду не направлено.

Суд зазначає, що відповідач є суб`єктом, який у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції, поданий на розгляді суду спір є спором щодо проходження та звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не вбачає підстав для надання оцінки наведеним у відзиві на позов підставам відмови у задоволенні рапорту позивача, оскільки обставини розгляду рапорту позивача командиром військової частини та мотиви відмови не підтверджені жодними належними письмовими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо нерозгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нерозгляду рапорту майора ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 26.11.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт майора ОСОБА_1 від 26.11.2023 по звільнення з військової служби з прийняттям письмового рішення по суті поданого рапорту.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.05.2024.

Суддя Білова О.В.