Справа № 160/3160/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 травня 2024 рокуСправа №160/3160/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Храмцова Є.В.
позивача: Ляміної Є.В.;
від позивача: Костогриз О.В., адвокат;
від відповідача: Кушнір А.О., представник;
від третьої особи: Бойко Д.В., представник,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костогриз Олександр Віталійович, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
02.02.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костогриз Олександр Віталійович, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 18.01.2024 № 01 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 30.10.2013, виданого громадянці РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, поновити дію посвідки від 04.11.2023 серії ІН 005905.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі; постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Цією ухвалою витребувано у відповідача додаткові докази у справі.
Ухвалою суду від 29.02.2024 задоволено клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про розгляд справи за участю сторін; здійснено перехід до розгляду адміністративної справи №160/3160/24 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27 березня 2024 року на 13:00 год; задоволено клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог; залучено до участі в адміністративній справі №160/3160/24 Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Цією ухвалою витребувано в Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області додаткові докази у справі.
19.04.2023 представником позивача через систему «Електронний суд» подано клопотання про витребування доказів, в якому він просить суд прийняти та розглянути клопотання про витребування письмових доказів з УСБУ у Дніпропетровській області третя особа по справі, а саме належним чином засвідчені документи, на підставі яких ним прийнято й сформовано подання від 11.01.2024, яке надійшло до ГУ ДМС в Дніпропетровській області за вхідним номером №488/1/1201-24.
Суд ухвалою від 24.04.2024 клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Костогриза Олександра Віталійовича про витребування доказів задовольнив; витребував в Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області належним чином засвідчені документи (матеріали), на підставі яких було оформлене подання, яке 11.01.2024 за вхідним №488/1/1201-24 було отримане Головним управлінням Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, на підставі якого було прийняте оскаржуване у цій справі рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 18.01.2024 № 01 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 30.10.2013, виданого громадянці РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду до режимно-секретного органу 02.05.2024 у вказаній адміністративній справі від Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області надійшли витребувані судом документи, а саме: довідка Управління від 23.04.2024 за вх. №55/30-1699, з грифом секретності «Таємно».
У судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2024, суд повідомив учасникам справи, що суддя Кучугурна Н.В. не має допуску та доступу до державної таємниці, тому суд з`ясував думку учасників справи щодо передачі справи для вирішення питання щодо її подальшого перерозподілу між суддями, які мають допуск та доступ до державної таємниці, у порядку визначеному статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представники відповідача та третьої особи не заперечували проти передачі справи.
У свою чергу, представник позивача заявив клопотання, яке було підтримано позивачем, про ініціювання перед відповідною комісією проведення процедури розсекречування матеріалів, які містять інформацію, що стала підставою підготовки подання стосовно ОСОБА_1 , яке надійшло до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, від 11.01.2024 за вхідним номером №488/1/1201-24.
У клопотанні представник позивача зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України «Про державну таємницю» віднесення інформації до державної таємниці - процедура прийняття (державним експертом з питань таємниць) рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обгрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього; розсекречування матеріальних носіїв секретної інформації - зняття в установленому законодавством порядку обмежень на поширення та доступ до конкретної секретної інформації шляхом скасування раніше наданого грифу секретності документам, виробам або іншим матеріальним носіям цієї інформації. Згідно з п.4 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну таємницю» державний експерт з питань таємниць відповідно до покладених на нього завдань: дає Службі безпеки України рішення про зміну ступеня секретності інформації та скасування рішення про віднесення її до державної таємниці у разі, якщо підстави, на яких цю інформацію було віднесено до державної таємниці, перестали існувати. З огляду на наведені норми чинного законодавства, представник позивача і заявив указане клопотання.
Представник відповідача вирішення цього клопотання відніс на розсуд суду, представник третьої особи заперечував проти задоволення заявленого клопотання.
Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників справи, суд зазначає, що головуючий суддя у справі №160/3160/24 ОСОБА_2 не має допуску та доступу до державної таємниці.
Відповідно до ч.1 ст.31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Згідно з ч.13 ст.31 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.
Враховуючи, що без дослідження наданих третьою особою документів, які містять гриф секретності «Таємно», неможливо повно, об`єктивно та всебічно з`ясувати обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення, з метою забезпечення належного розгляду цієї справи уповноваженим складом суду, суд дійшов висновку про необхідність передачі адміністративної справи №160/3160/24 для повторного розподілу між суддями, які мають допуск та доступ до державної таємниці.
Щодо заявленого представником позивача клопотання, суд указує, що у постанові Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №4 «Про Довідку щодо допуску і доступу представника позивача до матеріалів адміністративної справи, які містять державну таємницю» зазначено таке.
Згідно з частиною третьою статті 49 КАСУ особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема: знайомитися з матеріалами справи; брати участь у дослідженні доказів; знайомитися з технічним записом, журналом судового засідання, протоколом про вчинення окремої процесуальної дії і подавати письмові зауваження до них; робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень.
За змістом статті 47 КАСУ до числа осіб, які беруть участь у справі, належить також і представник позивача.
Отже, представник позивача має всі перелічені вище права, що закріплені у статті 49 КАСУ.
Разом із тим в Україні діє Закон України «Про державну таємницю» (далі - Закон), що регулює суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України (преамбула Закону).
Відповідно до частини першої статті 3 Закону його дія поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади, органи прокуратури України, інші державні органи, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації усіх форм власності, об`єднання громадян (далі - державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації), що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яким у встановленому порядку наданий доступ до державної таємниці.
Із наведеного положення випливає, що при виконанні свого основного завдання, передбаченого статтею 2 КАСУ, адміністративні суди повинні забезпечувати охорону державної таємниці у випадках, коли матеріали судових справ містять відповідну секретну інформацію.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.
Крім цього, на сьогодні такий порядок урегульовано Порядком організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2003 року № 1561-12 (цій постанові присвоєно гриф обмеження доступу «Таємно»).
Водночас згідно з частиною першою статті 5 КАСУ адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Із наведеного положення випливає, що порядок здійснення адміністративного судочинства не може регулюватися підзаконними нормативними актами.
Таким чином, на сьогодні є прогалина у правовому регулюванні процесуальних відносин з охорони державної таємниці при здійсненні адміністративного судочинства.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України прогалина у правому регулюванні процесуальних відносин може бути заповнена шляхом застосування за аналогією положень процесуального закону, що регулює подібні відносини в іншому виді судочинства (постанова від 9 лютого 2007 року у провадженні № 21-1080во06, Єдиний державний реєстр судових рішень - 664164).
Стаття 14.2.2 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440, передбачає таку категорію відомостей, як відомості про зміст матеріалів судочинства, у тому числі судових справ (адміністративних, кримінальних, цивільних, господарських) з питань, які містять інформацію, віднесену до державної таємниці. Для всіх відомостей цієї категорії встановлені єдині критерії: ступінь секретності; строк дії рішення про віднесення інформації до державної таємниці; суб`єкти режимно-секретної діяльності, державні експерти яких приймають рішення про віднесення інформації до державної таємниці.
Із наведеного випливає, що відносини з охорони відомостей, що містяться у адміністративних справах, є подібними до відносин з охорони відомостей, що містяться в кримінальних справах.
Порядок охорони державної таємниці під час кримінального провадження врегульовано статтею 517 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПКУ), відповідно до якої до участі у кримінальному провадженні, яке містить відомості, що становлять державну таємницю, допускаються особи, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми та яким надано доступ до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв (частина третя); доступ до матеріалів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, надається захисникам та законним представникам підозрюваного, обвинуваченого, потерпілому та їхнім представникам, перекладачу, експерту, спеціалісту, секретарю судового засідання, судовому розпоряднику, яким надано допуск до державної таємниці та які потребують його під час здійснення своїх прав і обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходячи з обставин, встановлених під час кримінального провадження; рішення про надання доступу до конкретної таємної інформації та її матеріальних носіїв приймаються у формі наказу або письмового розпорядження керівником органу досудового розслідування, прокурором, судом (частина четверта).
З огляду на згадану правову позицію Верховного Суду України наведені положення статті 517 КПКУ за аналогією можуть бути застосовані в адміністративному судочинстві.
Аналіз практики адміністративних судів засвідчує, що потреба охорони державної таємниці сама собою не може бути підставою для позбавлення позивача (його представника) права на судовий захист.
Зокрема, адміністративні суди вказують, що відповідно до статті 10 КАСУ всі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Якщо позивач та його представник не мають доступу до відомостей, що становлять державну таємницю, а представник суб`єкта владних повноважень-відповідача у справі таким допуском наділений, то сторона відповідача має перевагу перед стороною позивача стосовно доступу до відомостей, віднесених до державної таємниці, що містяться у відповідних судових справах, що може призвести до нерівності процесуального становища сторін у справі та дискримінації позивача відносно до відповідача.
Для вирішення питання про те, чи повинен адміністративний суд звертатися до голови суду щоб той забезпечив оформлення документів для допуску до державної таємниці, варто взяти до уваги положення частини шостої статті 22 Закону, яке передбачає, що «якщо потреба громадянина у відомостях, що становлять державну таємницю, не пов`язана з місцем роботи, служби або навчання, документи про надання допуску до державної таємниці можуть оформлятися за місцем провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею».
При цьому відповідно до пункту «и» частини дев`ятої статті 21 Закону анкетні дані від громадян, яким оформляються документи на допуск до державної таємниці, може одержувати режимно-секретний орган, що створений у державному органі, у тому числі у суді.
Згідно з частиною шостою статті 5 Закону забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, діяльність яких пов`язана з державною таємницею, покладається на керівників зазначених органів, підприємств, установ і організацій.
Із наведених положень випливає, що представник позивача, який бере участь у справі, що розглядається судом, може безпосередньо (без ухвалення судом відповідної ухвали) звернутися до голови суду з метою оформлення документів для допуску до державної таємниці.
Отже, до участі у розгляді адміністративної справи, матеріали якої містять відомості, що становлять державну таємницю, допускаються лише ті особи, які мають допуск до державної таємниці. Для оформлення документів з метою отримання такого допуску представник позивача може звернутися безпосередньо до голови відповідного суду. Доступ до конкретної таємної інформації та її матеріальних носіїв надається ухвалою суду представнику позивача, якому надано допуск до державної таємниці та який потребує його під час здійснення своїх прав і обов`язків, передбачених КАСУ, виходячи з обставин, встановлених під час здійснення адміністративного судочинства.
Водночас, суд уважає, що допуск та доступ представника позивача до державної таємниці може бути наданий складом суду, який має допуск та доступ до державної таємниці.
З огляду на викладену вище процедуру допуску учасників справи до державної таємниці, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника позивача про ініціювання перед відповідною комісією проведення процедури розсекречування матеріалів, які містять інформацію, що стала підставою підготовки подання стосовно ОСОБА_1 , яке надійшло до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, від 11.01.2024 за вхідним номером №488/1/1201-24.
Керуючись статтями 31, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Костогриза Олександра Віталійовича про ініціювання перед відповідною комісією проведення процедури розсекречування матеріалів, які містять інформацію, що стала підставою підготовки подання стосовно ОСОБА_1 , яке надійшло до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, від 11.01.2024 за вхідним номером №488/1/1201-24.
Адміністративну справу №160/3160/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костогриз Олександр Віталійович, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передати до відділу документального забезпечення Дніпропетровського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо її подальшого перерозподілу між суддями, які мають допуск та доступ до державної таємниці, у порядку визначеному статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.
Ухвала набирає законної сили 22.05.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 27.05.2024.

Суддя Н.В. Кучугурна