Справа № 160/5465/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2024 рокуСправа №160/5465/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 періоди роботи з 14.07.2011 по 06.04.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» та з 07.04.2017 по 20.11.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти».
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з віднесенням до Списку 1 періоду роботи: з 14.07.2011 по 06.04.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» та з 07.04.2017 по 20.11.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти».
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії по Списку №1 надавши пакет необхідних документів, Відповідачем-2 відмовлено з підстав відсутності пільгового стажу. Позивач непогоджується з відмовою вважає, що записами трудової книжки повно підтверджує необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пільгової пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
22.04.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач-2 не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Зазначає, що до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи з 14.07.2011 по 06.04.2017, з 07.04.2017 по 20.11.2018 в ТзОВ "Промисловий ремонт", оскільки позивачем не надано уточнюючу довідку, яку передбачено пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
09.02.2024 ОСОБА_1 звернулась з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 до територіального органу Пенсійного фонду України - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, надавши відповідні документи.
Відповідно до вказаного рішення встановлено, що страховий стаж становить 28 років 8 місяців 19 днів, пільговий стаж роботи за Списком 1 становить 3 роки 8 місяців 11 днів.
Причини та мотиви не зарахування вказаних періодів роботи до Списку 1 відповідачем-2 в рішенні не наведено. У відзиві зазначено про непідтвердження спірних періодів роботи уточнюючими довідками.
Не погодившись з відмовою позивач звернулась до суду.
Надаючи оцінку встановленим по справі обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з абз.1 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 14.07.2011 позивача було прийнято на роботу до ТОВ «Промисловий ремонт» машиністом крану 4 розряду на основну виробничу дільницю №1 (кульового дрібнення), про що зроблено запис в трудовій книжці №20.
06.04.2017, позивача звільнено у зв`язку з переведенням до ТОВ «Промислові ремонти», згідно п.5 ст.36 КЗпП України, запис в трудовій книжці №21.
В зазначений період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» роботодавцем була проведена атестація робочого місця за умовами праці відповідно до наказу №1/40 від 01.10.2010, 1/132/10 від 08.12.2014, №1/175о від 07.10.2016, якими підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за займаною позивачем посадою - машиніста крану.
Про проведену атестацію робочого місця та про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 в ТОВ «Промисловий ремонт» в трудовій книжці позивача було зроблено відповідні записи з посиланням на витяги з наказів про атестацію №1/40 від 01.10.2010, 1/132/10 від 08.12.2014, №1/175о від 07.10.2016.
07.04.2017 позивача було прийнято по переводу до ТОВ «Промислові ремонти» машиністом крану 4 розряду на дільницю по ремонту устаткування №7 (запис №22).
17.08.2017 переведено на тому ж підприємстві машиністом крану 4 розряду на дільницю по ремонту устаткування №5 (запис №23).
08.12.2017 переведено машиністом 5 розряду на дільницю по ремонту устаткування №5 (запис №24).
20.11.2018 звільнено за згодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України, запис в трудовій книжці №25.
В зазначений період роботи в ТОВ «Промислові ремонти» роботодавцем була проведена атестація робочого місця за умовами праці відповідно до наказу №1/670 від 30.06.2017 року та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за займаною позивачем посадою - машиніста крану.
Про проведену атестацію робочого місця та про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 в ТОВ «Промислові ремонти» в трудовій книжці позивача було зроблено відповідні записи з посиланням на витяг з наказу про атестацію №1/670 від 30.06.2017.
Означені записи в трудовій книжці не оскаржено та в судовому порядку недійсними не визнані.
Відтак, коли йдеться про підтвердження роботи в шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20 січня 2021 року у справі № 311/2865/13-а.
Проаналізувавши записи трудової книжки позивача, суд встановив, що трудова книжка містять відомості щодо назви професії, що належить до Списку №1, а також відомості про атестацію робочого місця позивача саме за Списком № 1.
Крім того, віднесення роботи позивача до спеціального стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, також підтверджено Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) як кодом підстави «ЗП3013А1»
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) ОСОБА_1 у розділі «Відомості по спеціальному стажу» містяться відомості, що позивач в період з 14.07.2011 по 06.04.2017 мала безпосередньо спеціальний стаж на підприємстві з кодом ЄДРПОУ страхувальника - 36608356, що відповідно до відомостей про страхувальника відповідає - ТОВ «Промисловий ремонт» з кодом підстави обліку спецстажу - ЗП3013А1, а також в період з 07.04.2017 по 20.11.2018 - спеціальний стаж на підприємстві з кодом ЄДРПОУ страхувальника - 40799891 ТОВ «Промислові ремонти» з кодом підстави обліку спецстажу - ЗП3013А1, з посиланням на відповідні накази про атестацію робочого місця, кількість днів в особливих умовах праці.
Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства встановлено наступне:
під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченогостаттею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Оскільки в довідці форми ОК-5 зазначені коди підстави для обліку спеціального стажу ЗП3013А1, трудова книжка позивача містить відповідні записи про роботу позивача, а також інформацію про атестацію робочого місця позивача саме за списком № 1, тобто наявні підстави для зарахування періодів з 14.07.2011 по 06.04.2017 та з 07.04.2017 по 20.11.2018 до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.
При цьому суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.
Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 26.02.2024.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 908,40 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна