Справа № 460/1030/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2024 року м. Рівне №460/1030/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління Державної міграційної служби України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання протиправною відмови відповідача прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації та зобов`язання прийняти подану декларацію про відмову від іноземного громадянства (отриману відповідачем 26.12.2023) замість документа про припинення громадянства російської федерації.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що в квітні 2021 року набула громадянство України та зобов`язалася протягом двох років припинити громадянство російської федерації та надати відповідні підтверджуючі документи. Однак, у зв`язку з припиненням дипломатичних стосунків з росією та припиненням роботи посольства росії, позивач не мала і не має можливості отримати документ про припинення громадянства, хоча вчинила всі залежні від неї дії. Вважає, що відмова відповідача у прийнятті декларації про відмову від громадянства іноземного громадянства порушує її права та законні інтереси, а тому просила позов задовольнити.

Ухвалою від 30.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, у якому позовні вимоги не визнано. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач пропустила дворічний строк як для подання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), так і для декларації про відмову від іноземного громадянства. Вважає, що у спірних правовідносинах діяв у межах, на підставі повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

29.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Цього ж дня, 29.12.2020 позивач надала письмове зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації, виданий уповноваженим на те органом цієї держави; у разі неотримання з незалежних від особи причин документа про припинення громадянства російської федерації подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави і повернути національний паспорт громадянина російської федерації до уповноваженого органу цієї держави.

01.04.2021 Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області видало ОСОБА_1 довідку №2037 про реєстрацію особи громадянином України, згідно з якою ОСОБА_1 відповідно до рішення від 29.03.2021 №1846/20 набула громадянства України на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України».

На виконання взятих на себе зобов`язань, позивач в грудні 2021 року звернулася до посольства російської федерації з заявою про вихід з громадянства російської федерації, яка відповідно до довідки від 20.12.2021 зареєстрована за №269100485 і прийнята до розгляду.

Листами від 21.03.2022 та від 20.05.2022 міністерством закордонних справ російської федерації позивача повідомлялося, що розгляд її заяви про вихід з громадянства буде відновлене після відновлення діяльності російських закордонних установ в Україні.

Листом від 08.11.2022 №29958/кд-гр у відповідь на звернення позивача повідомлено, що заява останньої була погоджена, однак у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні відповідне рішення прийняте не було, а розгляд заяви буде поновлено після відновлення роботи російських закордонних установ на території України. Також зазначено про можливість подачі нової заяви про вихід з російського громадянства в дипломатичне представництво чи консульську установу російської федерації в третій державі за наявності документа, що підтверджує дозвіл уповноваженого органу іноземної держави на проживання в такій державі.

У зв`язку з тим, що уповноваженими органами російської федерації в установлений шестимісячний строк не прийнято рішення про припинення громадянства, 21.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області з заявою про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації.

Листом від 26.12.2023 №К-77/6/5601-23 Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повідомлено про відсутність підстав для прийняття декларації позивача про відмову від іноземного громадянства, оскільки припинення діяльності російських дипломатичних установ на території України у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через початок повномасштабної військової агресії з боку російської федерації не є згідно з абз.16 ст.1 Закону України «Про громадянство України» незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та підставою для подачі декларації про відмову від іноземного громадянства.

Вважаючи таку відмову відповідача у прийнятті декларації протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон № 2235-ІІІ).

Відповідно статті 1 Закону № 2235-ІІІ:

громадянство України- це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;

громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;

зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;

незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури;

декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав;

декларація про відсутність іноземного громадянства - документ, в якому особа повідомляє про відсутність у неї іноземного громадянства (підданства) або громадянств (підданств) з обґрунтуванням причин такої відсутності.

Підстави набуття громадянства України визначені статтею 6 Закону № 2235-ІІІ. Зокрема, п.2 ч.1 цієї статті передбачено, що громадянство України набувається за територіальним походженням.

Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням визначений статтею 8 Закону № 2235-ІІІ, згідно з якою особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Для оформлення набуття громадянства України замість зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) може бути подано: 1) іноземцем, якого визнано біженцем або якому надано притулок в Україні, - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яку визнано біженцем або якій надано притулок в Україні; 2) іноземцем, який постійно проживає в Україні на законних підставах та є громадянином держави, з якою Україна уклала міжнародний договір, що передбачає припинення особою громадянства цієї держави одночасно з набуттям громадянства України, - заяву про зміну громадянства; 3) іноземцем, який в установленому законодавством України порядку проходить (проходив) військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, його подружжям - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, та декларацію про відмову від іноземного громадянства для другого із подружжя; 4) іноземцем із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та його подружжям - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та декларацію про відмову від іноземного громадянства для другого із подружжя; 5) іноземцем, його подружжям, які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, та зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань, - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка зазнала переслідувань, разом із документом, що підтверджує переслідування.

Громадянство України за територіальним походженням не набуває особа, яка відповідно до частини шостої статті 9 цього Закону не приймається до громадянства України (крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 9 цього Закону), та особа, стосовно якої рішення про оформлення набуття громадянства України скасовано на підставі статті 21 цього Закону.

Дитина, один з батьків якої або її дід чи баба, прадід чи прабаба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті, яка є особою без громадянства і стосовно якої подано декларацію про відсутність іноземного громадянства, або є іноземцем, стосовно якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

Дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула громадянство України за народженням та є іноземцем, стосовно якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, або особою без громадянства, стосовно якої подано декларацію про відсутність іноземного громадянства, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

Для оформлення набуття громадянства України дитиною, яка є іноземцем, один із батьків якої або опікун чи піклувальник має право на подання декларації, передбаченої пунктами 1, 3-5 частини шостої цієї статті, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подається декларація про відмову дитини від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.

Умови та порядок прийняття до громадянства України встановлені статтею 9 Закону № 2235-ІІІ.

Так, ч.1 ст.9 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.9 Закону № 2235-ІІІ однією з умов прийняття до громадянства України є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215), який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Так, пунктом 24 Порядку № 215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, в грудні 2023 року позивач звернулася до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області з заявою про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації. Заява мотивована неможливістю отримання документа про припинення громадянства російської федерації з незалежних від неї причин, а саме: її заява про відмову від громадянства прийнята і погоджена, однак у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні відповідне рішення за результатами її розгляду прийняте не було.

До вказаної заяви позивач подала декларацію про відмову від громадянства російської федерації за формою 45, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №715 від 16.08.2012, копії довідки посольства російської федерації в Україні від 20.12.2021 та листів міністерства закордонних справ російської федерації.

Таким чином, підставою звернення позивача із декларацією про відмову від іноземного громадянства є наявність двох умов: звернення до уповноваженого органу російської федерації з заявою про припинення російського громадянства та сплив встановленого законодавством російської федерації строку для розгляду такого клопотання без прийняття відповідного рішення по суті.

Матеріали справи свідчать, що позивачем вчинялися необхідні дії для припинення громадянства російської федерації, однак такі не призвели до певних правових результатів з незалежних від неї причин.

Будь-яких доказів зворотного судом не встановлено, відповідачем суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і триває на час розгляду справи.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвані, консульські установи держави-агресора в Україні не працюють. Поряд з цим, з початку повномасштабного вторгнення законодавство України в частині визначення порядку дій та їх послідовності щодо відсутності в особи можливості отримання документа про припинення громадянства такої держави з незалежних від неї причин не зазнало змін.

З огляду на викладене та беручи до уваги ту обставину, що позивач фактично позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації з незалежних від неї причин, суд вважає, що позивач мала право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства.

Натомість відповідач, вирішуючи питання щодо прийняття декларації позивача, обмежився лише роз`ясненнями норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, не прийняв декларацію та не надав мотивованої відмови позивачу в прийнятті такої декларації. При цьому, не розглянув по суті звернення позивача, не надав жодної оцінки підставам подачі нею декларації.

На переконання суду, дії відповідача щодо відмови у прийнятті декларації позивача про відмову від громадянства російської федерації унеможливлюють закінчення процедури прийняття позивача до громадянства України та отримання нею паспорту громадянина України, а також є такими, що порушують права позивача на постійне проживання в Україні, породжують негативні наслідки для неї, а тому не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, і є протиправними.

Таким чином, належним способом захисту порушених у спірних правовідносинах прав позивачки є визнання протиправними вказаних дій відповідача.

За встановлених обставин справи в їх сукупності, для належного і повного відновлення порушеного права позивачки відповідача слід зобов`язати прийняти подану ОСОБА_1 26.12.2023 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Поряд з цим, вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач у позовній заяві заявляє про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

На обґрунтування вказаних витрат позивач додав до матеріалів позову копії договору про надання правової допомоги від 16.01.2024, додатку до договору, у яких сторони погодили вартість наданих послуг в розмірі 10000 грн, опис послуг, наданих адвокатом, рахунок-фактурну від 23.01.2024. Згідно з описом послуг, адвокат надав позивачу послуги зі складання позовної заяви, яка включає аналіз наявних у позивача документів - 2 год; аналіз законодавства з відповідних питань - 1 год; аналіз судової практики з відповідних питань - 1,5 год; написання безпосередньо тексту позовної заяви - 2 год; складання пакету документів до суду - 1 год.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає до задоволення частково.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", "East/West Alliance Limited" проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи встановлені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, суд вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складання та подання позову явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Зважаючи на те, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, її розгляд здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а також беручи до уваги значну кількість сталої судової практики у спірних правовідносинах та фактичний обсяг виконаної роботи, на переконання суду, розумно обґрунтованими є заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 2000 грн., а їх стягнення з відповідача у такому розмірі не становитиме надмірний тягар для державної установи.

Таким чином, заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області прийняти у ОСОБА_1 подану нею 26.12.2023 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Рівненської області судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Рівненської області судові витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (вул. 16-го Липня, 6,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 37829784)

Суддя Н.С. Гудима