Справа № 600/8028/23-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/8028/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

23 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( відповідача), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 , який є особою, яка зайнята постійним доглядом за хворим батьком, який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 10 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який здійснює постійний догляд за хворим батьком, який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, про що внести відомості у військовий квиток.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 30.01.2024 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що позивач особисто не звертався до посадових осіб відповідача для оформлення відстрочки від призову, як того імперативно вимагає спеціальне законодавство, з приводу військового обліку, військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, відтак і вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги позивач зазначає, що він засобами поштового зв`язку направив до посадових осіб відповідача заяву, про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як військовозобов`язаному, який зайнятий постійним доглядом за хворим батьком, який за висновком лікарсько - консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, на підставі ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Вказана заява підписана особисто позивачем до якої додано нотаріально посвідчені копії документів, які підтверджують наявність у позивача підстав для наданню йому відстрочки.

Звертав увагу суду на те, що порушення позивачем вимог правил військового обліку, якби таке мало місце, може мати наслідком настання відповідальності, однак це не може бути підставою для не розгляду по суті заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Тому, надана відповідачем відповідь про необхідність особистого подання заяви є утриманням від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

Також зазначає, що враховуючи той факт, що відзив на позовну заяву позивачем було отримано 31 січня 2024 року, а 30 січня 2024 року судом уже було прийнято рішення по справі, яка надійшло представнику позивача в електронний суд 31 січня 2024 року, то відповідно позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право на подання відповіді на відзив, яке визначене ст. 163 КАС України.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.11.2023 ОСОБА_1 надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який зайнятий постійним доглядом за хворим батьком, який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду та надав при цьому такі нотаріально засвідчені копії підтверджуючих документів: нотаріально засвідчену копію паспорта ОСОБА_1 ; нотаріально засвідчену копію паспорта батька ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади № 2023/008740031 ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади № 2023/008740218 ОСОБА_1 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ; нотаріально засвідчену копію висновку ЛКК № 1047 від 26.10.2023 р.; нотаріально засвідчену копію висновку № 1047 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 26.10.2023 р.; нотаріально засвідчену копію акту встановлення факту здійснення догляду № 218 від 27.10.2023 р.

В матеріалах справи наявний лист - відповідь на заяву позивача, щодо отримання відстрочки від призову на військову службу, зі змісту якого встановлено, що позивача повідомлено про те, що оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, здійснюється виключно за особистою участю військовозобов`язаного.

Також в матеріалах справи наявні: копія паспорта ОСОБА_1 ; копія паспорта батька ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади № 2023/008740031 ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади № 2023/008740218 ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ; копія висновку ЛКК № 1047 від 26.10.2023 р.; копія висновку № 1047 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 26.10.2023 р.; копія акту встановлення факту здійснення догляду №218 від 27.10.2023 р., які також дослідженні судом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, правове регулювання щодо даних правовідносин передбачене Конституцією України, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та Указами Президента України, "Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок - 1487).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

В свою чергу, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно пункту 11 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закону № 2232-XII) призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до частини п`ятої статті 33 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу Кабінет Міністрів України постановою від 30 грудня 2022 р. № 1487 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Приписами пункту 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Згідно Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти, зокрема повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Виходячи з аналізу нормативно - правових актів якими регулюються спірні правовідносини щодо прийняття/проходження військової служби, військовий облік, військовий обов`язок і військову службу, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлено, що особливість ведення військового обліку виражається, серед іншого, в тому, що переважна більшість заходів, які проводяться, стосуються особисто призовника, військовозобов`язаного чи резервіста і не передбачають можливості його участі дистанційно чи через адвоката. Відтак, надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу, під час мобілізації, можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного, в даному випадку позивача.

Отже, наведені вище норми законодавства імперативно визначають обов`язок військовозобов`язаного особисто з`являтись та особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, тощо.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач являючись військовозобов`язаним всупереч правилам військового обліку, встановленими законодавством, не з`явився та не повідомив в семиденний строк посадових осіб відповідача, про зміни стану здоров`я (медичний огляд не проходив), сімейного стану, освіти, місця роботи (навчання) і посади, тощо.

Натомість, всупереч вимог пункту 11 статті 38 Закону № 2232-XII звернувся до посадових осіб відповідача із заявою про надання останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 10 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема з тих підстав, що не підлягають призову па військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем надано відповідь на заяву, в якій повідомлено останнього, про необхідність обов`язкової особистої явки позивача, для оформлення відстрочки з посиланням на норми відповідного законодавства.

В свою чергу, суд першої інстанції вважав, що позивач власною поведінкою продемонстрував протиправну бездіяльність, яка стосується власної (особистої) неявки в РТЦК та СП, що по своїй суті унеможливлює фіксацію в облікових, а також в особистих документах позивача відомостей про відстрочку.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 є безпідставними та задоволенню не підлягали.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що заявлені вимоги позивача є вираженням неналежного способу захисту, оскільки, останнім під час звернення до відповідача з метою отримання відстрочки від призову, не було дотримано вимог нормативних актів, які регулюють питання військового обліку, військового обов`язку і проходження військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема в частині особистого звернення та особистої явки до відповідного органу.

Доводи відповідача із посиланням на порушення судом першої інстанції процесуального права щодо ненадання можливості позивачу подати відповідь на відзив, який подано із порушенням строку встановленого судом першої інстанції, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, тобто суд має право вирішити справу за наявними матеріалами, а неподання відповіді на відзив не вплинуло на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.