Справа № 460/4120/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2024 року м. Рівне №460/4120/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Поліщук К.О.,

відповідача: представник Восінська І.А., третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про визнання дій протиправними, скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі УЗПВР у Рівненській області, відповідач), у якому просить:

визнати неправомірними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 5100 грн від 08.04.2024;

скасувати постанову державного виконавця від 08.04.2024 (ВП №96162063) про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Рівненській області перебуває виконавче провадження №96162063 з примусового виконання рішення суду від 13.12.2021 у справі №460/9625/21. 08.04.2024 державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР у Рівненській області винесено постанову в межах виконавчого провадження №96162063 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн на позивача за невиконання рішення суду. Позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки на виконання вказаного судового рішення позивачем здійснено перерахунок пенсії позивача. Новий розмір пенсії з 01.05.2022 становить 6614,50 грн та виплачено в основний період виплати пенсії, при цьому сума доплати за період з 01.04.2019 по 30.04.2022 - 88387,22 грн, що нарахована на виконання рішення суду, буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Ухвалою від 19.04.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 03.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими статтею 287 КАС України, з повідомленням (викликом) учасників справи. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , третя особа). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а третьою особою - письмових пояснень.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що державний виконавець діяв правомірно, згідно з вимогами чинного законодавства. Вказав, що у відповідності до вимог статей 3-4, 24-27 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем 07.06.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 96162063 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/9625/21. У зв`язку з тим, що у визначені державним виконавцем строки боржником не надано підтверджуючі документи щодо виконання вищезазначеного судового рішення, 14.11.2023 державним виконавцем до ГУ ПФУ в Рівненській області скеровано вимогу щодо виконання рішення суду. Листом від 23.11.2023 ГУ ПФУ у Рівненській області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 у справі №460/9652/21 боржником проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 19.05.2021 №17/371 (урахуванням раніше виплачених сум). Сума доплати за період з березня 2019 року по квітень 2022 року становить 88387,22 грн та буде виплачена після виділення коштів із державного бюджету на ці цілі, оскільки статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Боржником станом на 08.04.2024 не надано інформації та підтверджуючих документів щодо виконання судового рішення. У зв`язку з викладеним, керуючись статтями 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у сумі 5100 грн. Підстави для скасування такої постанови відсутні у зв`язку з невиконанням рішення суду боржником. Вважає, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третьою особою письмових пояснень суду не надано.

В судовому засіданні 22.05.2024 представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи.

Третя особа в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином в порядку, визначеному статтею 268 КАС України. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Протокольною ухвалою від 22.05.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 14:00 год. 27.05.2024 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів від позивача.

24.05.2024 позивач подав додаткові докази.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

У провадженні Відділу ПВР УЗПВР у Рівненській області перебуває виконавче провадження №96162063, відкрите постановою від 07.06.2022 (а.с. 56), з виконання виконавчого листа, виданого 17.05.2022 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/9625/21, про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 19.05.2021 №17/371 (з урахуванням раніше виплачених сум) (а.с. 54). Державним виконавцем встановлено строк для виконання боржником рішення суду 10 робочих днів. Постанову скеровано боржнику до виконання, стягувачу та органу ДКС до відома супровідним листом від 07.06.2022 №2063 (а.с. 55).

08.04.2024 державним виконавцем в межах виконавчого провадження №96162063 винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Рівненській області за невиконання без поважних причин рішення Рівненського окружного адміністративного суду №460/9625/21 у розмірі 5100,00 грн (а.с. 65), яка отримана позивачем 09.04.2024 (а.с. 11).

Вважаючи таку постанову протиправною, ГУ ПФУ в Рівненській області звернулося до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі джерела права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частинами другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною першою статті 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом; сплату до Пенсійного фонду України страхових внесків за окремі категорії осіб, передбачені законом; виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", а також на покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого та третього частини першої, частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (пп. "а" п.9).

Кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень (п. 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до пункту 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 (далі - Порядок №228), установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених та погоджених у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а закладам фахової передвищої та вищої освіти, науковим установам та закладам охорони здоров`я також за наявності затверджених та погоджених у випадках, передбачених цим Порядком, планів використання бюджетних коштів і помісячних планів використання бюджетних коштів.

Установи мають право брати бюджетні зобов`язання та здійснювати платежі в межах бюджетних асигнувань, установлених затвердженими та погодженими у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а заклади фахової передвищої та вищої освіти, наукові установи та заклади охорони здоров`я також установлених затвердженими та погодженими у випадках, передбачених цим Порядком, планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 справа №560/523/19, від 24.01.2018 справа №405/3663/13-а, від 16.07.2018 справа №811/1469/18.

Суд зазначає, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, необхідно встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини.

Накладення штрафу є заходом покарання, а тому можливість накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Таким чином, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.

У постанові від 31.03.2021 у справі №360/3573/20 Верховний Суд зазначив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом спору у цій справі є правомірність винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника, відтак факт невиконання без поважних причин боржником рішення суду, невжиття заходів з метою виконання рішення суду, є суттєвою обставиною, яка впливає на правильність вирішення спору.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №460/9652/21, яке набрало законної сили 11.04.2022, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області, зокрема, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 19.05.2021 №17/371 (з урахуванням раніше виплачених сум).

На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ в Рівненській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с. 10). Основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2022 становить 5802,19 грн. Підсумок пенсії з надбавками 6614,50 грн.

Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на виконання судового рішення, за період з березня 2019 року по квітень 2022 року становить 88387,22 грн (а.с. 14).

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що органами Пенсійного фонду України ведеться облік рішень у підсистемі Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою по даті набрання законної сили.

Суд встановив, що згідно з довідкою від 24.05.2024 №80/0504-18 заборгованість, нарахована на виконання рішення суду у справі №460/9652/21 за період з березня 2019 року по квітень 2022 року в сумі 88387,22 грн, внесено позивачем до Реєстру судових рішень. Станом на 24.05.2024 зазначене рішення суду обліковується в Реєстрі за №236439 (а.с. 84, 90).

Згідно з Планом доходів та видатків ГУ ПФУ в Рівненській області на 2022 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 12921400,00 грн. Разом з тим, у зв`язку зі змінами Плану доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на 2022 рік сума погашення заборгованості з пенсійних виплат становить 11290800,00 грн. Профінансовано в повному обсязі по даті набрання законної сили до 09.07.2020 включно (а.с. 80-81).

За змістом Плану доходів та видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на 2023 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 10800100,00 грн. Профінансовано в повному обсязі по даті набрання законної сили до 20.09.2020 включно (а.с. 82-83).

29.12.2023 Головою правління Пенсійного фонду України затверджено Тимчасовий розпис доходів та видатків ГУ ПФУ в Рівненській області на І квартал 2024 року, а 28.03.2024 - на ІІ квартал 2024 року, якими не передбачені кошти на виплату заборгованості за рішеннями судів (а.с. 86-89).

Таким чином, станом на 24.05.2024 у ГУ ПФУ в Рівненській області відсутні кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Отже обставини, які повідомив ГУ ПФУ в Рівненській області, свідчать про те, що невиплата в повному обсязі нарахованої ОСОБА_1 на виконання судового рішення пенсії за період з березня 2019 року по квітень 2022 року в сумі 88387,22 грн зумовлена не недбалістю чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а власне правовим регулюванням порядку виплати та фінансуванням витрат на виплату пенсій особам, звільненим з військової служби. Позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету на виплату нарахованих на виконання судового рішення пенсій особам, звільненим з військової служби, у необхідному розмірі не виділялись.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення щодо виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

При цьому, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №826/721/16, у пункті 44 якої зазначено, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом.

Зважаючи на те, що ГУ ПФУ в Рівненській області вжито конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду у справі №460/9625/21, а саме здійснено перерахунок пенсії третьої особи, за наслідком такого перерахунку сформовано суму доплати за період з березня 2019 року по квітень 2022 року - 88387,22 грн, яка підлягає виплаті стягувачу при отриманні позивачем бюджетних асигнувань, виділених з Державного бюджету на цю мету, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Окремо суд звертає увагу на те, що при винесенні оскарженої постанови державний виконавець не перевірив факту виконання/невиконання боржником судового рішення, як і не встановив, що рішення не виконано без поважних причин. Адже, як встановлено судом, вимога державного виконавця надати інформацію про виконання судового рішення направлена до боржника 14.11.2023 (а.с. 61), а в подальшому - 29.04.2024 (а.с. 66), тобто після винесення спірної постанови. Водночас, орган Пенсійного фонду 17.11.2023 на вимогу державного виконавця повідомив про вжиті заходи щодо виконання судового рішення та про відсутність бюджетного фінансування для виплати заборгованості (а.с. 62). За таких обставин постанова про накладення штрафу не може бути визнана обґрунтованою.

Отже оскаржена постанова не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

При ухвалені рішення суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, постанова державного виконавця від 08.04.2024 (ВП №96162063) про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн на позивача є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому, суд вважає, що визнання протиправною та скасування спірної постанови є достатнім заходом для захисту та відновлення порушеного права позивача, а тому позовна вимога про визнання протиправними дій державного виконавця щодо винесення такої постанови задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними, скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.04.2024 ВП №96162063 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд. 29,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 Адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Н.О. Дорошенко