Справа № 640/19389/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року № 640/19389/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.від 17.08.2021 № 03-14/130379/21) просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві щодо несплати страхових внесків до Пенсійного фонду України відносно позивача за період листопад-грудень 2010 року та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві сплатити до Пенсійного фонду України страхові внески за позивача за періоди листопад-грудень 2010 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не зарахування страхового стажу позивача за період листопад-грудень 2010 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати страховий стаж позивача за період листопад-грудень 2010 року з відповідним відображенням у тривалості страхового стажу в особистому кабінеті на офіційному порталі ПФУ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18.12.2007 і по теперішній час позивач постійно працює в Оболонському районному суді міста Києва, отримує офіційну заробітну плату, з якої щомісяця відраховуються відповідні податки і збори. Проте у кінці 2021 року позивачу стало відомом, що йому не зараховані страхові внестки та відповідно страховий стаж за період листопад-грудень 2010 року. Неодноразові зверенння до відповдіача-1 та відповідача-2 щодо врегулювання даної ситуації результату не дали. Таким чином, позивач вважає, що відповідачі протиправно не зараховують йому страхові внески та страховий стаж за листопад-грудень 2010 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 відкрито провадження у справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 р. №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 справу прийнято до свого провадження суддею Горобцовою Я. В. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 у відзиві проти позовних вимог заперечив. Зазначив, що судовими рішеннями у справах 826/17669/13-а та № 826/16247/16 підтверджується відсутність заборгованості Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві щодо сплати страхових внесків.

Відповідач-2 у відзиві проти позовних вимог також заперечив. Вказує, що за Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в м. Києві рахується заборгованість по сплаті страхових внесків на суму 403 270,36 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно Індувідуальної відомості про застраховану особу, надану Пенсійним фондом України з Реєстру застрахованих осіь Державного реєстру загальноообов`язкового державного страхування (форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 (а.с. 11-15), у позивача відсутня інформація про страхові внестки та відповідно страховий стаж за період листопад-грудень 2010 року.

На звернення позивача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві листами від 17.05.2021 № 6-К132-21-240/21, від 06.04.2021 № 6К84/1-21-187/21 та від 26.03.2021 № 6К84-21-175/21 повідомлено, що судовими рішеннями по справах № 10/485 та № 826/17669/13-а вже неодноразово було встановлено відсутність заборгованості Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві щодо сплати страхових внесків. Проте ГУ ПФУ в м. Києві не зараховує позивачу страховий стаж за листопад-грудень 2010 року.

На звернення позивача ГУ ПФУ в м. Києві листом від 15.03.2021 № 6036-5277/К-07/8-2600/21 повідомило, що в реєстрі застрахованих осіб за період листопад-грудень 2010 року наявна інформація про суми заробітку по страхувальнику Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, але відсутня позначка про сплату внесків, у зв`язку з чим страховий стаж не зараховано. Відсутність позначок пов`язана з наявність у страхувальника заборгованості по сплаті страхових внесків по особовому рахунку в сумі 403 270,36 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством, у разі:

ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків;

неведення страхувальником бухгалтерського обліку чи відсутності в нього відповідних первинних документів;

якщо сума страхових внесків, нарахована страхувальником, не підтверджується документами.

Обчислення територіальними органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є:

для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць;

для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду.

У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

За осіб, зазначених у пунктах 8, 11 - 14 статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів цільових фондів, з яких цим особам сплачуються відповідно грошове забезпечення, страхові виплати, допомога, надбавка і компенсації.

За осіб, зазначених у пункті 14 статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного бюджету.

За осіб, зазначених у пункті 15 статті 11 цього Закону, страхові внески за весь період позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України та протягом шести місяців після звільнення сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного бюджету.

Особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону, сплачують страхові внески у строки, визначені договором про добровільну участь, але не рідше одного разу на квартал.

Страхові внески, які відповідно до цього Закону підлягають сплаті із сум виплат (доходу) за період з дня виникнення у страхувальника зобов`язання щодо взяття на облік як платника страхових внесків до дня його взяття на облік в органах Пенсійного фонду, сплачуються (стягуються) на загальних підставах відповідно до цього Закону за весь зазначений період.

Днем сплати страхових внесків вважається:

у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду;

у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв`язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суми надміру або помилково сплачених страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування, у тому числі сплачені із заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка працює за сумісництвом, що перевищує максимальну величину, передбачену пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", повертаються цій застрахованій особі або за її бажанням залишаються в Накопичувальному фонді та обліковуються на накопичувальному пенсійному рахунку або у відповідному недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення та обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

У разі наявності в платника страхових внесків одночасно із зобов`язаннями із сплати страхових внесків зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань щодо виплати заробітної плати (доходу).

Суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків у порядку і в строки, визначені правлінням Пенсійного фонду.

Облік сум, які сплачуються / підлягають сплаті на рахунки Пенсійного фонду, здійснюється в порядку, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є не зарахування ОСОБА_1 страхових внестків та відповідно страхового стажу за період листопад-грудень 2010 року. При цьому, відповідач-1 вказує що це сталось з вини відповідача-2, а відповідач-2 в свою чергу вказує що це відбувається з вини відповідача-1.

Судо встановлено, що наявність заборгованості Державної судової адміністрації України в м. Києві перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві була предметом розгляду у справах Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/17669/13-а та № 826/16247/16.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.01.2014 у справі № 826/17669/13-а, яка була змінена постановою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 (№ К/800/42044/14), позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві задоволено.

Визнано рішення Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва № 1089 про застосування фінансових санкцій та нарахування за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду від 22.10.2013р. протиправним.

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва № 1089 про застосування фінансових санкцій та нарахування за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду від 22.10.2013р.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що у позивача заборгованість перед Пенсійним фондом України за спірним період відсутня, відтак рішення Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва № 1089 від 22.10.2013 є протиправним, позаяк прийнято безпідставно.

Також рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2017 у справі № 826/16247/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017, позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.06.2016 року №Ю-12.

Вказаним судовим рішення було встановлено:

«Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти до висновку, що у позивача відсутня заборгованість. Вказане підтверджується судовим рішенням по справі № 10/485 від 08.07.2008 року про скасування рішення УПФУ в Печерському районі міста Києва від 08.11.2007 року №2309 про застосування фінансових санкцій, що набрало законної сили 06.10.2009 року, також судовим рішенням по справі № 826/17669/13-а від 27.01.2014 року про скасування рішення УПФУ в Печерському районі міста Києва від 22.10.2013 року №1089 про застосування фінансових санкцій, яке було змінено в частині мотивів задоволення позовних вимог постановою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 року».

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Отже спір між сторонами щодо сплати страхових внесків між відповідачем-1 та відповідачем-2, у тому числі і стосовно позивача за період листопад-грудень 2010 року врегульовано судовими рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 826/17669/13-а та № 826/16247/16.

З аналізу наведеного суд приходить до висновку, що у Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві відсутня заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в частині сплатити страхових внесків за ОСОБА_1 за періоди листопад-грудень 2010 року.

Отже дії ГУ ПФУ в м. Києві є протиправними, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас суд відмовляє в задоволенні позову в частні вимог до Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві з огляду на відсутність простиправних дій останнього перед позивачем щодо сплатити страхових внесків за періоди листопад-грудень 2010 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 про відкриття провадження у справі клопотання позивачапро відстрочення сплати судового збору було задоволено. Відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 1816,00 грн. до ухвалення судового рішення у даній справі.

Відтак суд стягує в дохід державного бюджета судовий збір у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві в частині задовлених позовних вимог, а також стягує з позивача в дохід державного бюджета судовий збір у розмірі 908,00 грн. в частині не задовленої вимоги до Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не зарахування страхового стажу ОСОБА_1 за період листопад-грудень 2010 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ) зарахувати страховий стаж ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період листопад-грудень 2010 року з відповідним відображенням у тривалості страхового стажу в особистому кабінеті на офіційному порталі ПФУ.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ).

6. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.