Справа № 359/4032/24
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 359/4032/24
Провадження 2-а/359/42/2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 1865138 від 09.04.2024 року, винесеною інспектором 1 взводу роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КпАП України та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним.

09.04.2024 близько о 13год. 25 хв. позивач керуючи транспортним засобом «Volvo XC 60», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух трасою М19 через смт Велика Березовиця в напрямку м. Тернопіль, був зупинений інспектором, який повідомив що, на його думку, позивач здійснив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП, а саме рухався із перевищенням швидкості більш як на 50 км на годину, і це зафіксовано на пристрій TruCam; відповідно до показів використаного інспектором пристрою було зафіксовано швидкість 102 км на годину, тому, як зазначив інспектор, перевищення швидкості складає 52 км на годину.

На доводи позивача про те, що інспектор здійснював вимірювання швидкості з порушенням встановленого законом порядку, зокрема: тримав пристрій TruCam y руках, а не використовував його стаціонарно вмонтованим, а також не врахував визначену свідоцтвом про повірку пристрою TruCam (серійний номер ТС000750) похибку вимірювання пристрою +/-2 км на год, інспектор ніяк не відреагував. Тому позивач просить спірну постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути судові витрати судовий збір та витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою судді від 24.04.2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

02.05.2024 року протокольною ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області замінено відповідача у справі на Департамент патрульної поліції (а.с.29-31).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні, зазначив, що дійсно порушив правила дорожнього руху.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Натомість представник Департаменту патрульної поліції Лобач М.В., яка діє на підставі довіреності №23132/41/3/01-2023 від 19.2.2023 року, направила до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказала на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки лейтенант поліції ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Зазначає, що 09 квітня 2024 року працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000750) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу марки VOLVO XC60 з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 102 (сто два) км/год, при дозволеній 50 км/год, чим порушив п. 12.9 (б) ПДР України. До матеріалів справи в якості доказу долучено фотознімок, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, водій якого перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Також зазначили, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що інспектором 1 взводу роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 09.04.2024 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1865138.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

З постанови слідує, що 09.04.2024 позивач керуючи транспортним засобом марки VOLVO XC60 з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 102 (сто два) км/год, при дозволеній 50 км/год, чим порушив п. 12.9 (б) ПДР України. Перевищенням водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбачене знаками 3.29, 3.31, 30.3 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так представником відповідача до відзиву долучено фото фіксація транспортного засобу марки VOLVO XC60 з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 102 (сто два) км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 19.12.2024.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01-/29951, виданого ДП «Укрметртест стандарт», чинного до 19.12.2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTІ 20/20 №ТС008354, відповідає вимогам технічної документації.

Доводи позивача про те, що лазерний вимірювач ТruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках (ручному режимі), а повинен бути стаціонарно змонтованим/розміщеним, суд вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49, лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Крім того, із свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01-/9951, виданого ДП «Укрметртест стандарт», вбачається, що вимірювач ТruСАМ може використовуватися в ручному режимі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскаржуваною в межах спірних правовідносин постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме за перевищення встановлених обмежень швидкості руху більше чим на 50 км/год, що є порушенням п. 12.9 «б» ПДР, відповідальність за яке передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України "Про дорожній рух" регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306.

Частиною 4 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Пунктом 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.12.9 «б» ПДР України водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Крім того, адміністративний позов не містить належного обґрунтування того, що позивач не допускав порушення ПДР України, а навпаки порушення, яке оскаржує позивач зафіксовано технічним засобом, фото якого додано відповідачем до відзиву, який був досліджений у судовому засіданні.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція щодо значимості процедурних порушень викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Суд зазначає, що відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення.

Разом з цим, позивач не надав суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що він в населеному пункті рухався зі швидкістю не більше 100 км/год.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 251, 293 КУпАП ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72, 77, 90, 122, 241-246, 262, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.