Справа № 260/677/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/677/24 пров. № А/857/6396/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі №260/677/24 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Західного міжрегіональого управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Іванчулинець Д. В.,

дата ухвалення рішення 26 лютого 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося в суд з позовом до відповідача Західного міжрегіональого управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 29 січня 2024 року у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні №73576990.

Рішенням Закарпатского окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відповідачем протиправно прийнято постанову накладення штрафу від 29 січня 2024 року у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 73576990, оскільки 06 грудня 2023 року після набрання законної сили рішенням суду у справі №360/923/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме: здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу по списку №1 згідно з відомостями, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у розділі відомості по спеціальному стажу, де роботодавці звітували перед Пенсійним фондом щодо спецстажу позивача за кодом ЗПЗ013А1. Після перерахунку пенсії розмір пенсійної виплати не змінився. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 54 роки 7 місяців 14 днів, в тому числі робота за Списком № 1 - 22 роки. Коефіцієнт стажу 0,54583. Стаж враховано по 31 січня 2020 року. Зазначає, що пенсійним органом здійснено всі необхідні дії щодо виконання рішення суду, а саме: здійснено повторний розгляд документів та здійснено повторний перерахунок страхового стажу позивача з урахуванням висновків суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача (апелянта) Шелевер В. Ю. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 жовтня 2023 року рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі №360/923/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 13 липня 2023 року за № 16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2023 року про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Так, заяву про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та рішенням від 13 липня 2023 року №16 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що до заяви щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 надав довідки про фактично відпрацьований час на підземних роботах за період роботи з 31 березня 1995 року по 2001 рік №06 від 04 вересня 2019 року, та довідки з 2002 року по 02 серпня 2016 року, де відсутня реєстрація та зайнятість повний робочий день, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Також відсутня довідка про підтвердження пільгового характеру роботи на шахті Гірська ДП Первомайськвугілля за формою згідно з додатком №5 до Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

21 листопада 2023 року рішення в адміністративній справі №360/923/23 від 20 жовтня 2023 року набрало законної сили.

29 листопада 2023 року Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №360/923/23, копія якого наявна в матеріалах виконавчого провадження.

Судом першої інстанції також встановлено, що 12 грудня 2023 року до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області надійшла заява представника стягувача від 03 грудня 2023 року за вих. №718 щодо відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року №360/923/23.

На підставі вищевказаної заяви та виконавчого документа старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В`ячеславом Олександровичем 12 грудня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73576990.

При цьому, як стверджує позивач, 06 грудня 2023 року після набрання законної сили рішенням суду по вищенаведеній справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме: здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу по списку №1 згідно з відомостями, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у розділі відомості по спеціальному стажу, де роботодавці звітували перед Пенсійним фондом щодо спецстажу позивача за кодом ЗПЗ013А1. Після перерахунку пенсії розмір пенсійної виплати не змінився. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 54 роки 7 місяців 14 днів, в тому числі робота за Списком № 1 - 22 роки. Коефіцієнт стажу 0,54583. Стаж враховано по 31 січня 2020 року.

Однак 15 грудня 2023 року на адресу позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 12 грудня 2023 року ВП №73576990 із примусового виконання виконавчого листа №360/923/23, виданого 29 листопада 2023 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2023 року про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні (а.с.5, 6).

Листом від 19 грудня 2023 року №0700-0501-5/72490 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі №360/923/23 виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження (а.с.7).

18 січня 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області надійшла вимога державного виконавця про надання інформації чи здійснені обрахування пільгового підземного стажу ОСОБА_1 (а.с.8).

Листом від 19 січня 2024 року №0700-0305-5/4496 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що стягувачу враховано стаж по списку №1 згідно з відомостями, що містяться у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у розділі відомості по спеціальному стажу, де роботодавці звітували перед Пенсійним фондом щодо спецстажу позивача за кодом ЗПЗ013А1 (а.с.9).

25 січня 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно надійшла вимога державного виконавця про надання доказів повного виконання рішення суду (протокол перерахунку, тощо) (а.с.10).

Листом від 30 січня 2024 року за вих. №0700-0305-5/6370 (після накладення штрафу) Головне управління на вимогу державного виконавця надало докази виконання рішення суду, а саме: протокол перерахунку, розрахунок стажу та заробітної плати (а.с.11-19).

Однак незважаючи на вищенаведене, 29 січня 2024 року відповідачем винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, яка надійшла на адресу позивача 01 лютого 2024 року (а.с.20-22).

Не погоджуючись вищезазначеною постановою про накладення штрафу, вважаючи таку протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом у суд.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. правомірно, з дотриманням норм Закону України Про виконавче провадження, прийнято постанову від 29 січня 2024 року ВП №73576990 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, оскільки на дату прийняття спірної постанови про накладення штрафу боржник не надав виконавцеві належні докази виконання рішення суду (протокол перерахунку).

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Ч.3 ст.14 КАС України передбачає, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, ч.1 ст.18 вищезазначеного Закону №1404-VIII передбачає, що Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.16, п.18 вищезазначеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.1 ст.63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі №360/923/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 13 липня 2023 року за № 16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2023 року про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 21 листопада 2023 року, у зв`язку з чим 29 листопада 2023 року судом видано виконавчий лист у цій справі.

Зі змісту матеріалів виконавчого провадження ВП №73576990 вбачається, що 12 грудня 2023 року виконавчий лист у справі №360/923/23 від 29 листопада 2023 року пред`явлено для виконання.

12 грудня 2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у вищевказаній справі.

При цьому, листом від 19 грудня 2023 року за вих. № 0700-0501-5/72490 боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомлено державного виконавця про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області згідно з висновками суду враховано стаж по списку №1 згідно з відомостями; що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у розділі відомості по спеціальному стажу, де роботодавці звітували перед Пенсійним фондом щодо спецстажу позивача за кодом ЗПЗ013А1.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області судового рішення підтверджується, зокрема окремою ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року в адміністративній справі №360/923/23.

Крім того, 18 січня 2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень надіслано боржнику вимогу про надання вичерпної інформації чи здійснені обрахування пільгового підземного стажу позивача з урахуванням довідок ВП шахта Гірська ДП Первомайськвугілля від 04 вересня 2019 року та даних про спеціальний стаж, та чи зараховано у зв`язку із цим до пільгового підземного стажу позивача періодів роботи з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2003 року, з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 01 січня 2009 року по 02 серпня 2016 року.

Матеріалами справи стверджується, що на вимогу державного виконавця листом від 19 січня 2024 року за вих.№ 0700- 0305-5/4496 пенсійним органом повідомлено державного виконавця про те, що стягувачу виконано перерахунок пенсії 06 грудня 2023 року у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду №360/923/23 від 20 жовтня 2023 pоку, а саме: згідно з висновками суду враховано стаж по списку №1 згідно з відомостями, що містяться у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у розділі відомості по спеціальному стажу, де роботодавці звітували перед Пенсійним фондом щодо спецстажу позивача за кодом ЗПЗ013А1.

При цьому, 25 січня 2024 року за вих. №73576990/5 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень надіслано боржнику вимогу про надання доказів повного виконання рішення суду (протокол перерахунку, тощо). Копію вимоги надіслано на електронну адресу боржника.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження до винесення постанови про накладення штрафу боржник не надав жодних інших доказів, що здійснював будь-які інші дії з метою виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду № 360/923/23.

Матеріалами справи стверджується, що станом на 29 січня 2024 року відповідь на вимогу державного виконавця від 25 січня 2024 року за вих. №73576990/5 боржником не надано. Доказів виконання рішення суду з врахуванням окремої ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №360/923/23 також не надано (а.с. 22).

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, враховуючи ту обставину, що матеріали виконавчого провадження не містили інформації про виконання боржником рішення Луганського окружного адміністративного суду №360/923/23 від 20 жовтня 2023 року, старшим державним виконавцем правомірно винесено постанову від 29 січня 2024 року ВП № 73576990 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважним причин судового рішення та встановлено новий строк для виконання рішення, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, у відповідності до ст. 382 Кримінального кодексу України.

Крім того, покликання апелянта на добровільне виконання судового рішення до відкриття провадження у справі не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи стверджується, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області без поважних на те причин не виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі №360/923/23, що зокрема, підтверджується окремою ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року в адміністративній справі №360/923/23 та у відповідності до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для накладення на боржника штрафу.

Колегія суддів зауважує, що правомірність винесення окремої ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №360/923/23 підтверджується постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2024 року, якою апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №360/923/23 залишено без задоволення, а окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №360/923/23 - залишено без змін.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. правомірно, з дотриманням норм Закону України Про виконавче провадження, прийнято постанову від 29 січня 2024 року ВП №73576990 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, оскільки на дату прийняття спірної постанови про накладення штрафу боржник не надав виконавцеві належні докази виконання рішення суду (протокол перерахунку).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.195, 242, 243, 250, 268, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі №260/677/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 22 травня 2024 року.