Справа № 480/11074/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому просить:
- визнати протиправними бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині відмови у розгляді звернень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 20.06.2023 та 04.08.2023 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути звернення ОСОБА_1 від 20.06.2023 та 04.08.2023 та прийняти рішення, яким надати йому відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації», на строк дії документу, який є підставою для надання відстрочки (пенсійне посвідчення ОСОБА_2 Серія НОМЕР_2 про призначення пенсії за віком та 2 групи інвалідності довічно).
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20.06.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_6 ) із заявою щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки у його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлена 2 група інвалідності пожиттєво, що виключає призов на військову службу під час мобілізації. До вказаної заяви подані належним чином завірені всі підтверджуючі копії документів. Проте працівниками відповідача усно, безпідставно відмовлено у розгляді звернення про надання відстрочки з посиланням на те, що дане питання буде розглянуто тільки після проходження військово-лікарської комісії. Дану комісію позивач пройшов та надав до ТЦК відповідний висновок 21.07.2023.
В подальшому позивачу повідомлено про необхідність надання документів, підтверджуючіх наявність або відсутність у матері позивача інших працездатних членів родини, шляхом звернення ОСОБА_2 до Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області. Проте зазначений відділ на адвокатський запит надав інформацію, про неможливість сформувати дані щодо наявності у ОСОБА_2 дітей (синів, доньок) та чоловіка.
У зв`язку з чим, 04.08.2023 позивач знов звернувся до відповідача із заявою про розгляд звернення від 20.06.2023. На усну вимогу ІНФОРМАЦІЯ_6 та додатково позивачем було повідомлено, що у його матері ОСОБА_2 , є ще одна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є непрацездатною особою з 19.07.2021 р., оскільки є пенсіонером та звільнена з місця роботи через хворобу - за рішенням Військово-лікарської комісії про непрацездатність.
Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на адвокатський запит Адвокатського бюро «Корж та партнери» від 07.08.2023 щодо його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_6 та надання відстрочки взагалі не надав жодної відповіді.
Таким чином, позивач стверджує, що до теперішнього часу ІНФОРМАЦІЯ_6 його звернення безпідставно залишив без розгляду, відстрочку від призову не надав, при цьому безпідставно вилучив та знищив дійсний військово-обліковий документ.
Судом було відкрито провадження у цій справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідач подав відзив на позов, в якому з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що позивачу усно було повідомлено, що до абз.11 ч.І ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було внесено зміну, за якою не підлягають призову на військову службу за мобілізацією громадяни «які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного зі своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати. Відтак позивачу усно було запропоновано додатково надати інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, в яких саме актових записах про народження ОСОБА_2 , зазначена як мати, яка була б отримана за зверненням в рамках Закону України «Про звернення громадян». Зазначеної інформації до цього часу позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано, як і в якості доказу до адміністративного позову.
На адвокатський запит АБ «Корж та партнери» від 07.08.2023 року, було роз`яснено, що заява ОСОБА_1 про надання йому відстрочки буде розглянута після особистого, отримання відповідного документу та постановці на військовий облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Також відповідач зазначає, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 25-с/зв від 19 липня 2021 року, ОСОБА_3 , сестра позивача, є непридатною до служби у поліції, проте відомостей про втрату працездатності вказаний документ не містить.
Крім того, відповідач вважає, що обов`язок доведення існування обставин для надання військовозобов`язаному відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема і з підстав, передбачених абзацом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - лежить саме на такій особі, а позивач не довів факт відсутності інших осіб, які відповідно до закону повинні утримувати непрацездатну матір у зв`язку з встановленням їй II групи інвалідності.
Позивач подав суду відповідь на відзив в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на позовних вимогах (а.с.178 186).
Представник третьої особи подав суду пояснення, в яких з позовними вимогами не погоджується та просить в задоволенні позову відмовити з тих же підстав, що і відповідач (а.с. 132 135).
Представник позивача подав суду заперечення на пояснення третьої особи (а.с. 143 144).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач 20.06.2023 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_6 ) із заявою щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки у його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлена 2 група інвалідності безтерміново, що виключає призов на військову службу під час мобілізації (а.с. 102).
До вказаної заяви позивачем було додано: копія довідки ОСОБА_2 Серія 12 ААВ № 660284; копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія паспорту ОСОБА_1 та РНОКПП; свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_2 ; консультаційна довідка ОСОБА_2 від 24.04.2023; копія паспорту ОСОБА_1 ; копія акту фактичного проживання та акту про склад сім`ї; довідка переселенця - портал Дія; копія правовстановлюючих документів, щодо місця проживання; копія обліково-послужної картки Серія дов № 1/174 від 10.04.2015.
Як зазначає в позові позивач, на вимогу відповідача ним було пройдено військово-лікарську комісію та надано до ТЦК відповідний висновок 21.07.2023, даний факт підтверджений відповідачем у відзиві на позов.
Також в позові позивач стверджує, що для підтвердження факту, що його мати ОСОБА_2 не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати, йому працівниками відповідача усно було запропоновано додатково надати інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, в яких саме актових записах про народження ОСОБА_2 , зазначена як мати.
На звернення ОСОБА_2 Шосткинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області надав відповідь від 03.08.2023, про неможливість сформувати дані щодо наявності у ОСОБА_2 дітей (синів, доньок) та чоловіка (а.с. 99 100).
04.08.2023 позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про розгляд його звернення від 20.06.2023 про надання відстрочки та додатково повідомив про наявність у його матері ОСОБА_2 , окрім нього ще однієї дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є непрацездатною особою (а.с. 103 104).
До вказаної заяви позивачем було додано: заява ОСОБА_2 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія скріншоту з особистого кабінету Шосткинського УПФУ про призначення пенсії ОСОБА_3 ; копія наказу ГУНП в Сумській області від 22.07.2021р.; рішення Військово-лікарської комісії про непрацездатність, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 25-с/зв від 19.07.2021 р.; копія відповіді Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану.
В подальшому на адвокатські запити представника позивача, відповідачем була повідомлено, що питання про надання відстрочки на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» буде розглянуто після отримання ОСОБА_1 військово облікового документа встановленого зразка та постановку на підставі нього на військовий облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 95).
Позивач не погодився з такою поведінкою відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року було оголошено про загальну мобілізацію, яка триває по даний час.
Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон України № 3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, статтею 1 Закону України № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону України № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВРпередбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частина перша статті 3 вказаного Закону).
Положеннями частини третьої статті 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що заява (клопотання)- звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання- письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Приписами статей 4-6 Закону України «Про звернення громадян» регламентується коло питань, рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, а також установлені вимоги до звернення, мова звернень і рішень та відповідей на них.
Статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено заборону відмови в прийнятті та розгляді звернення й передбачено обов`язок із прийняття та розгляду звернень, оформлених належним чином і поданих у встановленому порядку.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термінне не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що кожен має право звернутися із заявою, скаргою чи пропозицією до органу державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадової особи. Цьому праву відповідає обов`язок відповідних суб`єктів своєчасно, об`єктивно розглянути звернення, надати обґрунтовану та вичерпну відповідь по кожному з поставлених у зверненні питань, або, у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою, роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення чи передати її на розгляд до іншого органу, до повноважень якого віднесено вирішення порушених у зверненні питань.
Такий виносок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 15 серпня 2019 року у справі № 823/782/16, від 19 листопада 2019 року у справі № 813/1761/16, від 31 липня 2020 року у справі № 826/3849/16 та від 17 вересня 2020 року у справі № 802/2001/16-а.
Суд зазначає, що позивач і відповідач є суб`єктами правовідносин у сфері звернень громадян з відповідними правами й обов`язками, зокрема з правом позивача скерувати звернення й обов`язком відповідача розглянути його і надати на нього відповідь.
Суд враховує, що як видно з матеріалів розглядуваної справи, позивач 20.06.2023 року та 04.08.2023 року, звернувся до відповідача із заявами про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Натомість в матеріалах справи відсутні докази розгляду відповідачем цих заяв. Слід зазначити, що під час розгляду справи відповідачем також не було надано суду будь яких доказів щодо прийняття рішення (чи то задоволення, чи то відмови у задоволенні) за результатами розгляду вказаних звернень позивача.
І лише на звернення адвоката позивача, відповідачем було повідомлено, що питання про надання відстрочки на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» буде розглянуто після отримання ОСОБА_1 військово-облікового документа встановленого зразка та постановку на підставі нього на військовий облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Разом з тим, в цьому ж листі відповідач повідомив, що увесь необхідний пакет документів для отримання військово-облікового документа позивачем надано, але позивач особисто не з`явився для його отримання (а.с. 95).
Відтак відповідачем, в порушення приписів Закону України «Про звернення громадян» не було надано позивачу відповіді на його звернення та не вирішено питання надання/відмови у наданні відстрочки від мобілізації.
При цьому суд звертає увагу, що оскільки відповідачем звернення позивача фактично розглянуто не було, то предметом спору у цій справі є саме дотримання відповідачем вимог Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду звернення позивача, а не спір щодо правомірності рішень щодо отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки таке рішення відповідачем не приймалося.
Суд зазначає, що під час розгляду цієї справи не надає оцінку підставам за якими позивач бажає отримати відстрочку під час мобілізації, оскільки така оцінка не надавалася відповідачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій.
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду звернень ОСОБА_1 від 20.06.2023 та 04.08.2023 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути звернення ОСОБА_1 від 20.06.2023 та 04.08.2023 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення.
Натомість не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації», оскільки зобов`язанню органа владних повноважень прийняте визначене рішення за зверненням повинен передувати розгляд такого звернення.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 суму судового збору в розмірі 536,80 грн., сплаченого згідно квитанції ID від 11.10.2023 № 6322-9864-1950-1730 (а.с. 10).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду звернень ОСОБА_1 від 20.06.2023 та 04.08.2023 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 20.06.2023 та 04.08.2023 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) суму судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек