Справа № 420/14206/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» з позовною заявою до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення №UA508000/2022/000001/2 від 18.01.2022 року про коригування митної вартості товарів.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. В поданих позивачем до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України є підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

08 липня 2019 року між ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та компанією «HOMEDECOR MANUFACTURING CO LTD» (Продавець) укладений контракт №CH-UA-19/07/08, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити та прийняти Товар - меблі в асортименті, у номенклатурі, кількості та вартості відповідно до супровідних документів.

На підставі супроводжувальних документів Продавець здійснив поставку на адресу Покупця відповідного товару: товар №1 - меблі металеві, столи журнальні та обідні / код товару ; товар №2 - вироби з кераміки, стільниця керамічна / код товару ; товар №3 - меблі для сидіння, стілець з металевим каркасом / код товару ; товар №4 - частини меблів для сидіння, сидіння для стільця з фанери / код товару ; товар №5 - комплекти кріплень до стільців / код товару ; товар №6 - газ-ліфт (поршень для крісла) / код товару .

З метою митного оформлення товару за контрактом від 08 липня 2019 року №CH-UA-19/07/08 декларантом до митного посту Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі подана митна декларація №UA508040/2022/000304, в якій митна вартість визначена за основним методом - за ціною контракту від 08 липня 2019 року №CH-UA-19/07/08 та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема: контракт від 08 липня 2019 року №CH-UA-19/07/08 з доповненнями, пакувальний лист б/н від 19.11.2021 року, рахунок-фактуру (інвойс) №032-4-20 від 19.11.2021 року, коносамент від 30.11.2021 року, автотранспортну накладну №1369 від 16.01.2022 року, декларацію про походження товару №032-4-20 від 19.11.2021 року, технічний опис від 19.11.2021 року.

Проте, за результатами розгляду декларації 18.01.2022 року №UA508040/2022/000304 та доданих до неї документів Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA508040/2022/000016.

Відповідно до положень ст.ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: товар постачається на умовах поставки CIF Cost, Insurance and Freight To (... named port of destination) Вартість, страхування і фрахт назва порту призначення). Як вбачається з назви умов поставки у вартість товару на умовах CIF включається вартість фрахту (перевезення) та вартість страхування товару. За наявною в митниці інформацією вартість доставки лінією MAERSK одного 40-футового контейнера підвищеної місткості до митного кордону України з порту XINGANG (Китай) становить 12050 доларів США (лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 19.11.2021 №2261). За поданою митною декларацією загальна фактурна вартість товарів із включенням до неї продавцем витрат на транспортування та страхування (вантаж переміщується в 40-футовому контейнері підвищеної місткості) становить 8518,37 доларів США (Invoice №032-4-20 від 19.11.2021). Виходячи з викладеного загальна вартість товарів при вирахуванні з неї витрат на транспортування цих товарів буде від`ємною. Зазначене ставить під сумнів дійсність фактурної вартості товарів та включення до фактурної вартості товару вказаної в Invoice №032-4-20 від 19.11.2021 будь-яких витрат понесених продавцем відповідно до умов поставки CIF «Pivdennyi». Сумніви щодо повноти заявлення фактурної вартості також підтверджуються пунктом 4.2 контракту №CH-UA-19/07/08 від 08.07.2019, де зазначено, що ціна, вказана в цьому контракті включає в себе вартість пакування, в якому постачається товар та нанесеного на ньому маркування. Також, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців. Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; документи, що підтверджують вартість перевезення; банківські платіжні документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; калькуляцію виробника.

Згідно з ст.ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач не погодився із правомірністю рішення Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі №UA508000/2022/000001/2 від 18.01.2022 року про коригування митної вартості товарів та звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані пакувального листа відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості товару, тощо.

Щодо тверджень митного органу про наявність сумнівів в повноті заявленої позивачем фактурної вартості товару вказаної в інвойсі, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів в частині страхування та перевезення тільки в разі якщо таке страхування здійснювалося та якщо вартість перевезення не включені у вартість товару.

Відповідно до умов контракту поставка здійснювалась на умовах CIF, відповідно до якого саме постачальник поніс витрати на фрахтування (перевезення) та страхування товару і ці витрати включені до наданої Постачальником ціни.

За таких умов, вимоги щодо надання доказів розміру витрат на страхування та перевезення є безпідставними, а надання додаткових документів, в яких в тому числі й окремо визначається вартість та розмір витрат на страхування та перевезення митним законодавством не передбачена.

В відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що за наявною у нього інформацією вартість доставки лінією MAERSK одного 40-футового контейнера до митного кордону України з порту XINGANG (Китай) становить 12050 доларів США.

При цьому, позивач зазначає, що згідно наявної у нього інформації вартість доставки одного 40-футового контейнера з Китаю до митного кордону України (порт Південний) лінією МАЕРСК становить 2000 дол. США.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені відповідачем обставини не доведені та не підтверджені будь-якими належними доказами, які безперечно свідчать, що доставка товару позивачу становить саме ту, яку відповідачем зазначено в відзиві.

Крім того, зазначена обставина ніяким чином не впливає на митну вартість товарів, оскільки сторони вільні у виборі умов договору, вартість товару є однією з істотних умов, а ціна на товар підтверджується всіма наданими до митниці документами.

Також, безпідставним є посилання відповідача на положення ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оскільки ним не наведено обставин та доказів, яким чином надані позивачем до митного оформлення документи порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті.

Крім того, відповідно до положень Митного кодексу України застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі можливе лише у разі, коли митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу.

Щодо тверджень митного органу про наявність адресної та суб`єктивної спрямованості наданого прайс-листа, то суд звертає увагу, що ці обставини не впливають на визначення митної вартості товарів, а відтак не можуть бути підставою для її коригування.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивачем до митного оформлення не було надано додаткових документів, суд зазначає, що вказані обставини не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України декларант на вимогу митниці надає всі наявні y нього документи, тобто не надання додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару, а також не є безумовною та беззаперечною підставою для здійснення коригування заявленої митної вартості.

Отже, доводи митного органу в цій частині не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів.

Як вже судом зазначалося, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (вул. Миколаївське шосе, 5 км, м. Херсон, 73003, ) до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (вул. Приморська, 6, м. Одеса, 65062, ) про визнання протиправним та скасування рішення №UA508000/2022/000001/2 від 18.01.2022 року про коригування митної вартості товарів - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі №UA508000/2022/000001/2 від 18.01.2022 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (вул. Приморська, 6, м. Одеса, 65062, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (вул. Миколаївське шосе, 5 км, м. Херсон, 73003, ) сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА