Справа № 460/17790/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2024 року м. Рівне №460/17790/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови, рішень про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці, в якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA204020/2023/000048/2 від 07.04.2023 та № UA204020/2023/000047/2 від 07.04.2023;

скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000363, № UA204020/2023/000364;

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 24.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" та "QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC." укладено зовнішньоекономічний договір № 100SH-QJ2020 на поставку вантажних та легкових шин. З метою митного оформлення товару позивачем подано до митного органу митні декларації № 23UA57U0 та № 23UA59U9 від 06.04.2023, в яких митна вартість вказаного товару визначена за першим методом, тобто за ціною договору.

При цьому, до митного оформлення було подано усі документи, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість придбаних товарів, однак, на думку позивача, відповідач безпідставно витребував у нього додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованого товару. Надалі, відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності необхідних документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено коригування митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Відтак, застосування резервного методу для визначення митної вартості товару позивач вважає протиправним, з огляду на що звернувся до суду та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

11.09.2023 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією було встановлено, що у документах наданих декларантом митному органу для підтвердження митної вартості товару було відсутнє обґрунтування числового значення рівня заявленої митної вартості товарів.

Також відповідач зауважив, що в інформації наданій декларантом наявні окремі розбіжності та неточності та не містилися всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Посадовими особами митного органу позивачу було направлено вимогу про необхідність надання додаткових документів, яку позивачем не було виконано належним чином. Тому, відповідач вважає, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті ним в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

14.09.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, у якій позивач більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 28.07.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з ненаданням належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на державну мову документів, доданих до позовної заяви, що складені іноземною мовою та доказів сплати суми судового збору. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою суду від 28.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

11.09.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 21.02.2024 у задоволенні клопотання представника Рівненської митниці про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

24.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" (Покупець) та "QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.", Китай (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № 100SH-QJ2020 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Продавець відвантажує вантажні та легкові шини в асортименті бренду, вказаного в комерційному інвойсі, виробництва компанії "QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC", а Покупець приймає та оплачує товар відповідно до Комерційного Інвойсу, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, товар відвантажується в один або декілька морських контейнерів. Розмір, тип і кількість контейнерів вказується в доданому до кожної конкретної поставки Пакувальному листі. Кількість товару вказано в комерційному інвойсі, який додається до кожної конкретної поставки товару (пункт 2.2.). Вага товару визначається Пакувальним листом (пункт 2.2.1.). Згідно з пунктом 2.3. Договору, якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ виданого виробником. Пунктом 3.1. визначено, що валютою платежів по Договору є долари США. Загальна вартість товару вказується в комерційному інвойсі, який додається до кожної конкретної поставки товару (пункт 3.2.). Згідно з пунктом 4.1. Договору, базовими умовами поставки є умови, визначені в комерційному інвойсі. Умови поставки повинні відповідати правилам Інкотермс 2010. Відповідно до пункту 4.2. Договору, строк доставки товару зі складу Продавця в порт відгрузки обмежується 30 календарними днями з моменту виконання пункту 5.1. Договору, яким визначено, що Покупець здійснює оплату за товар Продавцю банківським перерахуванням на розрахунковий рахунок Продавця. Прийом-передача товару здійснюється по кількості та якості, згідно з товаросупровідними документами і здійснюється на складі в м.Одеса, Україна (пункт 6.2).

01.07.2020 сторонами прийнято Додаткову угоду до Договору № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020 та викладено пункт 5.2. Договору в новій редакції, а саме: "Умови оплати: 1) 30% передоплати здійснюється на підставі рахунку проформи; 2) залишок суми - передоплатою відповідно до комерційного інвойсу за 10 днів до прибуття товару в порт Одеси та отриманні копії коносамента."

Відповідно до інвойсу № TBR-QJ-23XY016 від 15.02.2023, Продавцем та Покупцем була узгоджена номенклатура, ціна та кількість товару. Загальна кількість товару складає 574 комплекти, загальна вартість товару за умовами FOB (Qingdao) - 62640,00 доларів США. Зазначено про 100 % оплату банківським переказом протягом 180 днів після дати відвантаження.

На виконання умов Договору товар було ввезено на митну територію України. Позивачем була подана до Рівненської митниці електронна митна декларація № 23UA57U0 від 06.04.2023, за якою було заявлено до митного оформлення кількість товару 268 штук (1 партія). Фактурна митна вартість товару визначена на рівні 30800,00 USD. При визначенні митної вартості товару, декларантом обрано перший метод - за ціною договору.

Для здійснення митного оформлення відповідачу до митної декларації були надані також наступні документи: пакувальний лист Б/Н від 15.02.2023; рахунок-проформа № QJM-DS0S+ від 06.01.2023; рахунок-фактура (інвойс) № TBR-QJ-23XY016 від 15.02.2023; коносамент № SZX230166222 від 15.02.2023; автотранспортна накладна № 670 від 03.04.2023; сертифікат про походження товару № 23С3702М8457/00070 від 21.03.2023; некласифікований комерційний документ (уточнення до інвойсу) від 15.02.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 015569 від 31.03.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 015678 від 04.04.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № FSE-SGA-2023-03-00000550 від 24.03.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11576 від 31.03.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11608 від 04.04.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 41 від 28.03.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 03/04-2 від 03.04.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 2803 від 28.03.2023; розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY016 від 15.02.2023; зовнішньоекономічний договір № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020 (з додатками); договір (контракт) про перевезення № 1054-Т/21 від 17.06.2021; договір (контракт) про перевезення № 20230330/3-2 від 28.03.2023; договір (контракт) про перевезення Б/Н від 11.08.2022; копія митної декларації країни відправлення № 00009707 від 15.02.2023.

Митну вартість товару заявлено на рівні 2,21 дол. США/кг (133,00 дол.США/шт). При визначенні митної вартості товару, декларантом обрано перший метод - за ціною договору.

З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

06.04.2023 на вимогу митного органу про надання додаткових документів в порядку статті 53 Митного Кодексу України, уповноваженою особою ТОВ "100 ШИН+" було надано:

лист пояснення ТОВ «100 ШИН +» б/н від 06.04.2023; заява на відкликання МД 23UA57U0 від 06.04.2023; відповідь митного органу по Заяві на відкликання; довідка про транспортні витрати від 03.04.2023 № 03/04-2 (виправлена); довідка (повідомлення про транспортні витрати) № 2803 від 28.03.2023 (надана вдруге); угода від 11.08.2022 з додатками (надана вдруге); рахунок на оплату FSE-SGA/2023/03/00000550 від 24.03.2023 (наданий вдруге); платіжне доручення на оплату послуг № 41 від 28.03.2023 (надане вдруге); довідка про транспортні витрати від 04.04.2023 (надана вдруге); рахунок на оплату послуг № 015678 від 04.04.2023 та № 015569 від 31.03.2023 (наданий вдруге); платіжне доручення на оплату послуг № 11608 від 04.04.2023 та № 11576 від 31.03.2023 (надане вдруге); договір-заява № 20230330/3-2 від 28.03.2023; переклад декларації країни відправлення 00009707 від 15.02.2023; цінову інформацію про вартість ідентичних або подібних (аналогічних) Товарів: МД № UA500020/2022/000161 від 05.01.2022 (митна вартість 2,95 Долар США/ кг.); МД № UA500020/2022/000847 від 13.01.2022 (митна вартість 2,62 Долар США/ кг). Також повідомлено, що інших додаткових документів надаватися не буде.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000363 від 07.04.2023 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000048/2 від 07.04.2023, відповідно до якого митну вартість товару визначено за резервним методом визначення митної вартості на рівні 3,02 дол.США/кг.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) до митного оформлення надано рахунки щодо транспортно-експедиційних витрат від 31.03.2023 № 015569 на суму 85768,28 грн, від 04.04.2023 на суму 8747,42 грн та від 24.03.2023 № FSE-SGA-2023-03-00000550 на суму 3820 дол. США, проте вартість щодо транспортування вищенаведеними рахунками не включена до митної вартості товарів. До митного оформлення заявлено транспортні витрати у розмірі 1 грн. Наведене свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиторських послуг по маршрутах QINGDAO (Китай) - Гданськ (Польща) та Гданськ (Польща) - митний кордон України при розрахунку митної вартості товару, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України;

2) згідно довідки про транспортні витрати від 03.04.2023 № 03/04-2 товар завантажено у місті Гдиня (Польща), але відомості щодо вартості перевезення за маршрутом Гдиня (Польща) - Гданськ (Польша) відсутні у рахунках щодо транспортно-експедиційних витрат від 31.03.2023 № 015679, від 04.04.2023 № 015678. Вищенаведене свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиторських послуг по маршруту Гдиня (Польща) - Гданськ (Польша), що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України;

3) у зовнішньоекономічному контракті від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 та інвойсі від 15.02.2023 № TBR-QJ-23XY016 не вказано, що вартість упаковки входить до ціни товару. Вищенаведене свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з пакуванням, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України;

4) надана калькуляція вартості товару від 15.02.2023 № TBR-QJ-23XY016 не може бути розповсюджена до імпортованої партії, оскільки сформована відповідно до проформи - рахунку від 06.01.2023 № QJM-DS0S+ та містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат. При цьому, узгодження ціни імпортованого товару комерційних умов поставки, умов оплати здійснено згідно проформи - рахунку від 06.01.2023 NєQJM-DS0S+;

5) відповідно до п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ, що виданий виробником, проте останній до митного оформлення не наданий;

6) переклад копії митної декларації країни відправлення від 15.02.2023 № 00009707, яка містить відомості про умови поставки та числове вираження складових митної вартості товару надано без перекладу, що унеможливлює їх перевірку в повній мірі;

7) у поданих до митного оформлення документах, а саме у пакувальному листі від 15.02.2023 №:б/н, коносаменті від 15.02.2023 № SZX230166222 значено номери контейнерів, які відсутні у гр.31 ЕМД.

В рішенні констатовано проведення процедури консультації з декларантом та відсутність можливості застосування методів визначення митної вартості від 1 до 5. У підсумку митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 22.03.2023 № 23UA59U8 - 3,02 дол.США/кг.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000048/2 Рівненською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000363, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за МД № 23UA57U9 від 06.04.2023.

У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: провести декларування товару відповідно до положень статті 257 Митного кодексу України (ЗУ № 4495-VI від 14.03.12), здійснивши коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 07.04.2023 № UA204020/2023/000048/2.

На виконання умов Договору товар було ввезено на митну територію України. Позивачем була подана до Рівненської митниці електронна митна декларація № 23UA57U9 від 06.04.2023, за якою було заявлено до митного оформлення кількість товару 306 штук (2 партія). Фактурна митна вартість товару визначена на рівні 31840,00 USD. При визначенні митної вартості товару, декларантом обрано перший метод - за ціною договору.

Для здійснення митного оформлення відповідачу до митної декларації були надані також наступні документи: пакувальний лист Б/Н від 15.02.2023; рахунок-проформа № QJM-DS0S+ від 06.01.2023; рахунок-фактура (інвойс) № TBR-QJ-23XY016 від 15.02.2023; коносамент № SZX230166222 від 15.02.2023; автотранспортна накладна № 580 від 03.04.2023; сертифікат про походження товару № 23С3702М8457/00070 від 21.03.2023; некласифікований комерційний документ (уточнення до інвойсу) від 15.02.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 015569 від 31.03.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 015678 від 04.04.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № FSE-SGA-2023-03-00000550 від 24.03.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11576 від 31.03.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11608 від 04.04.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 41 від 28.03.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 03/04-1 від 03.04.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 2803 від 28.03.2023; розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY016 від 15.02.2023; зовнішньоекономічний договір № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020 (з додатками); договір (контракт) про перевезення № 1054-Т/21 від 17.06.2021; договір (контракт) про перевезення № 20230330/3-2 від 28.03.2023; договір (контракт) про перевезення Б/Н від 11.08.2022; копія митної декларації країни відправлення № 00009707 від 15.02.2023.

Митну вартість товару заявлено на рівні 2,22 дол. США/кг (119,89 дол.США/шт). При визначенні митної вартості товару, декларантом обрано перший метод - за ціною договору.

З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

06.04.2023 на вимогу митного органу про надання додаткових документів в порядку статті 53 Митного Кодексу України, уповноваженою особою ТОВ "100 ШИН+" було надано:

лист пояснення ТОВ «100 ШИН +» б/н від 06.04.2023; заява на відкликання МД 23UA57U9 від 06.04.2023; відповідь митного органу по Заяві на відкликання; довідка про транспортні витрати від 03.04.2023 № 03/04-1 (виправлена); довідка (повідомлення про транспортні витрати) № 2803 від 28.03.2023 (надана вдруге ); угода від 11.08.2022 з додатками (надана вдруге); рахунок на оплату FSE-SGA/2023/03/00000550 від 24.03.2023 (наданий вдруге); платіжне доручення на оплату послуг № 41 від 28.03.2023 (надане вдруге) довідка про транспортні витрати від 04.04.2023 (надана вдруге); рахунок на оплату послуг № 015678 від 04.04.2023 та № 015569 від 31.03.2023 (наданий вдруге); платіжне доручення на оплату послуг № 11608 від 04.04.2023 та 11576 від 31.03.2023 (надане вдруге); договір-заява № 20230330/3-2 від 28.03.2023; переклад декларації країни відправлення № 00009707 від 15.02.2023; цінову інформацію про вартість ідентичних або подібних (аналогічних) Товарів: МД № UA500020/2022/000161 від 05.01.2022 (митна вартість 2,95 Долар США/кг.); МД № UA500020/2022/000847 від 13.01.2022 (митна вартість 2,62 Долар США/кг.). Також повідомлено, що інших додаткових документів надаватися не буде.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000364 від 07.04.2023 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000047/2 від 07.04.2023, відповідно до якого митну вартість товару визначено за резервним методом визначення митної вартості на рівні 3,02 дол.США/кг.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) до митного оформлення надано рахунки щодо транспортно-експедиційних витрат від 31.03.2023 № 015569 на суму 85768,28 грн, від 04.04.2023 на суму 8747,42 грн та від 24.03.2023 № FSE-SGA-2023-03-00000550 на суму 3820 дол. США, проте вартість щодо транспортування вищенаведеними рахунками не включена до митної вартості товарів. До митного оформлення заявлено транспортні витрати у розмірі 1 грн. Наведене свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиторських послуг по маршрутах QINGDAO (Китай) - Гданськ Гданськ (Польща) та Гданськ (Польща) - митний кордон України при розрахунку митної вартості товару, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України;

2) згідно довідки про транспортні витрати від 03.04.2023 № 03/04-2 товар завантажено у місті Гдиня (Польща), але відомості щодо вартості перевезення за маршрутом Гдиня (Польща) - Гданськ (Польща) відсутні у рахунках щодо транспортно-експедиційних витрат від 31.03.2023 № 015569, від 04.04.2023 № 015678. Вищенаведене свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиторських послуг по маршруту Гдиня (Польща) - Гданськ (Польша), що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України;

3) у зовнішньоекономічному контракті від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 та інвойсі від 15.02.2023 № TBR-QJ-23XY016+ не вказано, що вартість упаковки входить до ціни товару. Вищенаведене свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з пакуванням, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України;

4) надана калькуляція вартості товару від 15.02.2023 № TBR-QJ-23XY016 не може бути розповсюджена до імпортованої партії, оскільки, сформована відповідно до проформи - рахунку від 06.01.2023 № QJM-DS0S+ та містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат. При цьому, узгодження ціни імпортованого комерційних умов поставки, умов оплати здійснено згідно проформи - рахунку від 06.01.2023 № QJM-DS0S+;

5) відповідно до п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ, що виданий виробником, проте останній не надано до митного оформлення не наданий;

6) переклад копії митної декларації країни відправлення від 15.02.2023 № 00009707, яка містить відомості про умови поставки та числове вираження складових митної вартості товару надано без перекладу, що унеможливлює їх перевірку в повній мірі;

7) у поданих до митного оформлення документах, а саме у пакувальному листі від 15.02.2023 №:б/н, коносаменті від 15.02.2023 № SZX230166222 зазначено номери контейнерів, які відсутні у гр.31 ЕМД.

В рішенні констатовано проведення процедури консультації з декларантом та відсутність можливості застосування методів визначення митної вартості від 1 до 5. У підсумку митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 22.03.2023 № 23UA59U8 - 3,02 дол.США/кг.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000047/2 Рівненською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000364, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за МД № 23UA57U9 від 06.04.2023.

У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: провести декларування товару відповідно до положень статті 257 Митного кодексу України (ЗУ № 4495-VI від 14.03.12), здійснивши коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 07.04.2023 № UA204020/2023/000047/2.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача про коригування митної вартості та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Згідно із частиною першою статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною першою статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини другої-третьої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина четверта статті 57 Митного кодексу України).

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини третьої статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли: надані декларантом документи містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, або наявні ознаки підробки.

Наведені норми законодавства зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не зазначення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Так, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

При цьому позиція митного органу полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних (наявність неточностей), необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувались додаткові документи, та оскільки декларантом не надано необхідних витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці по розмитненню подібного товару.

Як з`ясовано судом, обґрунтовуючи рішення про коригування митної вартості № UA204020/2023/000048/2 та № UA204020/2023/000047/2 від 07.04.2023, відповідач зазначає, що до митного оформлення надано рахунки щодо транспортно-експедиційних витрат від 31.03.2023 № 015569 на суму 85768,28 грн, від 04.04.2023 № 015678 на суму 8747,42 грн та від 24.03.2023 № FSESGA-2023-03-00000550 на суму 3820 дол. США, проте вартість щодо транспортування за вищенаведеними рахунками не включена до митної вартості товарів. До митного оформлення заявлено транспортні витрати у розмірі 1 грн. Вищенаведене свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з наданням транспортно - експедиторських послуг по маршрутах QINGDAO (Китай) - Гданськ (Польща) та Гданськ (Польща) - митний кордон України при розрахунку митної вартості товару, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

З цього приводу слід зауважити, що до митного оформлення позивачем були подані документи, що підтверджують вартість понесених транспортних витрат на рівні 177183,44 грн, що свідчить на користь того, що вартість заявлених транспортних витрат у розмірі 1 грн замість 177183,44 грн є технічною помилкою, після виявлення якої декларант скористався правом на відкликання декларації, передбаченим ст. 269 МК України та звернувся до відповідача з відповідною заявою на відкликання МД 23UA57U0 від 06.04.2023.

Суд зауважує, що зміст інформації, яка внаслідок технічної помилки не була зазначена в декларації, зокрема вартість транспортних витрат партії товару за маршрутом QINGDAO (Китай) - Гданськ (Польща) та Гданськ (Польща) - п/п Дорогуськ- п/п Ягодин (177183,44 грн), можливо встановити на основі відомостей з інших документів, що були надані до митного оформлення, таких як довідка (повідомлення про транспортні витрати ) № 2803 від 28.03.2023, рахунок на оплату № FSE-SGA/2023/03/00000550 від 24.03.2023, платіжне доручення на оплату послуг № 41 від 28.03.2023, довідка про транспортні витрати від 04.04.2023, рахунок на оплату послуг № 015678 від 04.04.2023 та № 015569 від 31.03.2023; платіжне доручення на оплату послуг № 11608 від 04.04.2023 та № 11576 від 31.03.2023, довідка про транспортні витрати від 03.04.2023 № 03/04-2 (виправлена).

Відтак, явно технічні помилки (описки) у документації не можуть свідчити про наявність розбіжностей, які стосуються митної вартості товару, що декларувався.

Стосовно другої обставини такої як: згідно довідки про транспортні витрати від 03.04.2023 № 03/04-2 товар завантажено у місті Гдиня (Польща), але відомості щодо вартості перевезення за маршрутом Гдиня (Польща) - Гданськ (Польша) відсутні у рахунках щодо транспортно-експедиційних витрат від 31.03.2023 № 015569, від 04.04.2023 № 015678, що свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиторських послуг по маршруту Гдиня (Польща) - Гданськ (Польша), то суд бере до уваги те, що при складанні довідки про транспортні витрати перевізником була допущена очевидна технічна помилка (в другому абзаці), зазначене місце завантаження Гдиня (Польща), замість вірного Гданськ (Польща).

У зв`язку із цим, після виявлення допущенної помилки, перевізник здійснив її виправлення шляхом надання довідки про транспортні витрати від 03.04.2023 № 03/04-2, із зазначенням вірного міста завантаження. Крім того, зміст інформації, яка внаслідок технічної помилки не була зазначена декларантом, у даному випадку могла бути встановлена на основі відомостей за допомогою документів, що були надані до митного оформлення. Зокрема вірне місце завантаження (Гданськ) зазначено у договорі - заяві № 20230330/3-2 від 28.03.2023 та автотранспортній накладній (CMR) № 670 від 03.04.2023.

При цьому, наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, за умови, що декларантом у подальшому надано відповідні документи, що таку помилку не містять.

Наявність технічної помилки у документі, за умови що зміст помилкової інформації орган доходів і зборів може встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом не впливає на його доказову силу. Аналогічна правова позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13.10.2017.

Суд наголошує, що на дату винесення оскаржуваних рішень, розбіжність в документах позивачем було спростовано, а вартість перевезення, що є складовою митної вартості залишилась незмінною.

Ще однією причиною для прийняття рішень про коригування митної вартості відповідач вказав те, що у зовнішньоекономічному контракті від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 та інвойсі від 15.02.2023 № TBR-QJ-23XY016 не вказано, що вартість упаковки входить до ціни товару, що на думку митного органу свідчить про не включення всіх витрат пов`язаних з пакуванням, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Проте, суд критично оцінює такі аргументи відповідача і з цього приводу зауважує наступне.

Умовами поставки оцінюваної партії Товару є FOB (Qingdao) «Інкотермс 2010», про що зазначено у поданих до митного оформлення документах.

В пункті А9 Обов`язки продавця розділу FOB FREE ON BOARD ФРАНКО БОРТ (назва порту відвантаження) правил INCOTERRMS, 2010 зазначено, що продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з перевіркою товару (наприклад, перевіркою якості, розмірів, ваги, кількості), необхідної для поставки товару у відповідності зі статтею А.4.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Отже, беручи до уваги наведене, а також те, що за умовами FOB правил «Інкотермс 2010» обов`язок щодо пакування товару покладено на продавця товару, суд дійшов висновку щодо безпідставного посилання контролюючого органу на те, що у наданих декларантом до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки, пакувальних матеріалів, та робіт, пов`язаних з пакуванням, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Пакувальний лист - це документ, у якому відображаються всі види й сорти товару, наявного в кожному товарному місці (наприклад, у контейнері, ящику, коробці), тобто він дає інформацію про кількість кожного сорту (число одиниць в упаковці) і номер упаковки (місця), а тому жодним чином не впливає на вартість товару, оскільки не містить вартісних показників. Як наслідок, вартість пакування, не є складовою митної вартості товару та не впливає на числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Як вже зазначав суд, поставка імпортованих позивачем товарів здійснювалася на підставі Договору № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020, відповідно до пункту 3.3 якого ціна товару визначається згідно того, на яких умовах «Інкотермс 2010» вона була виставлена продавцем.

Отже, за умовами зовнішньоекономічного контракту ціна товару включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим згідно з положеннями підпункту «в» пункту 1 частини десятої статті 58 МК України ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості.

Такі міркування суду узгоджуються з висновками Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 815/6794/17 та у справі № 160/8775/18 від 18.12.2019.

Щодо зауважень митниці про те, що надана калькуляція вартості товару від 15.02.2023 № TBR-QJ-23XY016 не може бути розповсюджена до імпортованої партії, оскільки сформована відповідно до проформи - рахунку від 06.01.2023 № QJM-DS0S+ та містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат, при цьому, узгодження ціни імпортованого товару, комерційних умов поставки, умов оплати здійснено згідно проформи - рахунку від 06.01.2023 № QJM-DS0S+, суд зазначає таке.

Позивачем по митного оформлення наданий розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ23XY016 від 15.02.2023.

Калькуляція - це розрахунково-вартісна методика обліку, за допомогою якого обраховується планова собівартість продукції. Всі види калькуляції є попередніми, їх розробляють до початку виробництва продукції та використовують при складанні кошторису.

Положеннями п.4 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми розрахунку ціни (калькуляції).

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у калькуляції певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Калькуляція це документ, який складається постачальником, та позивач не має впливу на його зміст. Тобто, постачальник самостійно вирішує, які саме витрати включити до калькуляції, виходячи з фактично понесених ним видатків у зв`язку з поставкою товару позивачу.

Верховний Суд у постанові від від 27 червня 2019 року по справі № 0840/3083/18 зазначив, що калькуляція виробництва не є документами які підтверджують митну вартість товарів, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а тому не впливає на визначення митної вартості товару.

Стосовно посилань відповідача про те, що відповідно до п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ, що виданий виробником, проте останній не надано до митного оформлення не наданий, - суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідно до вимог Митного кодексу сертифікат якості не є документом, що підтверджує митну вартість товару, а тому відсутність сертифікату якості або недоліки у його оформленні не можуть бути підставою для сумнівів стосовно правильності визначення декларантом заявленої митної вартості та/або для витребування додаткових документів для її підтвердження.

Надаючи оцінку аргументам відповідача про те, що копію митної декларації країни відправлення від 15.02.2023 № 00009707, яка містить відомості про умови поставки та числове вираження складових митної вартості товару надано без перекладу, що унеможливлює їх перевірку в повній мірі суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що переклад копії митної декларації країни відправлення від 15.02.2023 № 00009707, був наданий на письмову вимогу митного органу разом з листом-поясненням від ТОВ «100 ШИН +» б/ н від 06.04.2023.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України вимагати переклад українською мовою документів, наданих декларантом разом з митною декларацією, митний орган може лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у Постановах від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19. від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Між тим, відповідачем в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не наведено обставини в обґрунтування необхідності надання перекладу декларації країни відправлення, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації

Ще однією підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості стало те, що у поданих до митного оформлення документах, а саме у пакувальному листі від 15.02.2023 № б/н, коносаменті від 15.02.2023 № SZX230166222 зазначено номери контейнерів, які відсутні у гр.31 ЕМД.

З приводу цього, суд зазначає, що відповідачем не наведено жодних відомостей про те, яким саме чином наявність/відсутність номерів контейнерів в гр.31 митної декларації впливає на числові значення складових митної вартості товару.

Що стосується інформації з бази даних ЄАІС Держмитслужби та покликання відповідачем на митну декларацію від 22.03.2023 № 23UA59U8 в якості базису для коригування митної вартості, суд зазначає наступне.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19.

Суд зазначає, що твердження відповідача про наявність у нього сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів є не логічними та необґрунтованими, при цьому, відповідач не надав суду жодного доказу тому, що надані декларантом документи були не повними, містили розбіжності, чи ознаки підробки. Водночас ціна, яка була фактично сплачена позивачем за товар в повній мірі підтверджена належними і допустимими доказами і відповідає домовленостям сторін договору.

Суд наголошує, що в частині третій статті 53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Тому, наявність саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

На переконання суду відповідач не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, не вказав на документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, і які подав позивач як декларант при митному оформленні товару, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар, всупереч імперативної вимоги закону.

Отже, відповідно до наявних у справі доказів досліджених судом, відповідач взагалі не мав передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України підстав для витребування у позивача додаткових документів.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

З огляду на наведене, суд констатує, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000048/2 та № UA204020/2023/000047/2 від 07.04.2023 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

У свою чергу, картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000363, № UA204020/2023/000364, які сформовані на підставі рішень № UA204020/2023/000048/2 та № UA204020/2023/000047/2 від 07.04.2023, визнані судом протиправними, отже, також є протиправними і підлягають скасуванню.

Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні по справі Звежинський проти Польщі (Заява N34049/96) від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн та 3255,58 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 12303 та 12304, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської митниці.

Відтак, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма «100 Шин+» слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці, документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5402,78 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «100 Шин+» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови, рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA204020/2023/000048/2 від 07.04.2023 та № UA204020/2023/000047/2 від 07.04.2023;

Визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000363 та № UA204020/2023/000364.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «100 Шин+» суму судового збору у розмірі 5402,78 грн (п`ять тисяч чотириста дві грн 78 коп) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" (автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25км,сільрада Княжицька,Київська обл., Броварський р-н,07455, ЄДРПОУ/РНОКПП 38012976)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК