Справа № 688/2125/24
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/2125/24
№ 2-а/688/12/24
Рішення

Іменем України

23 травня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

13.05.2024 позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕНА №2015526 від 27.04.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.04.2024 його зупинили працівники поліції, повідомили, що у нього забруднений номерний знак, якого він протер у їх присутності, та винесли постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, наклавши на нього стягнення у виді штрафу. Згідно постанови, він 27.04.2024 не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після того, як був зупинений працівниками поліції.

Вважає вказану постанову безпідставною, посилаючись на те, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність в т.ч. «за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та не передбачає відповідальності за не ввімкнення аварійної сигналізації, що застосовується у відповідності до п.9.9.б ПДР України, в разі зупинки за вимогою поліцейського.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку. Неявка позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

14.05.2024 суд відкрив провадження в справі, справу призначив до судового розгляду на 23 травня 2024 року.

20.05.2024 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Позиція сторони відповідача.

Представник ГУ НП в Хмельницькій області про дату час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, шляхом надсилання судової повістки, ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками на офіційну електронну адресу установи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву. Позов не визнав, вважає, що працівник поліції, накладаючи стягнення діяв правомірно у межах повноважень. Позивач порушив вимоги п.9.9б ПДР не увімкнув аварійну сигналізацію після його зупинки працівником поліції, а тому вважає, що стягнення накладено правомірно.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 27.04.2024 інспектор Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Духневич Д.В. виніс постанову серії ЕНА №2015526, якою ОСОБА_1 притягнув до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 27.04.2024 керував транспортним засобом із забрудненим переднім номерним знаком, при зупинці на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122КУпАП.

Застосовані норми права.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (з наступними змінами), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п. 9.1. Правил дорожнього руху, попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; звукові сигнали; перемикання світла фар, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби, увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда, увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

П. 9.2. ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

П. 9. 9.б ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Стаття 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Частиною 2 вказаної статті передбачено адміністративну відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 77 КАС України встановлено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності обов`язок доказування правомірності своїх дій покладається на суб`єкта владних повноважень у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Мотиви та висновки суду.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача). В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 р.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що в діях позивача є подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено, що 27.04.2024 ОСОБА_1 , зупинивши автомобіль на вимогу поліцейського, порушив вимоги п 9.9.б ПДР, оскільки не увімкнув аварійну сигналізацію.

Згідно з п. 9.9 б ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до п. 9.1 г ПДР України, увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності у разі порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Отже, аварійна світлова сигналізація хоча і відноситься до попереджувальних сигналів, але у водія виникає обов`язок щодо її ввімкнення лише у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частина 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу, а санкція за ч. 2 ст. 122 КУпАП може бути застосована лише у разі порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні ним п.9.9.б ПДР (не увімкнення аварійної сигналізації після зупинки транспортного засобу працівником поліції), не вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності часте за ч.2 ст. 122 КУпАП за вчинене ним порушення ПДР, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення за цією нормою.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ч. 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу,стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжної інструкції від 07.05.2024 позивачем по справі сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн.

Враховуючи наведене, та задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.9, ч.1 ст.126, ч.4 ст. 126,, п.1 ч.1 ст.ст.247, 251, 280, 284 КУпАП, ст.ст.77, 268-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2015526 від 27 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

відповідач - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7; .

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК