Справа № 520/5740/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року № 520/5740/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які полягають в неприйнятті рішення при розгляді рапорту від 01.02.2024 та витребуванні документів не передбачених чинним законодавством для звільнення з військової служби особи ЗСУ за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини(якщо військовослужбовець не висловів бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідним братом інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медіко-соціальної експертною комісією, пенсійним посвідченням, медичним висновком пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1999;

- зобов`язати уповноважену особу військової частини НОМЕР_2 здійснити розгляд, прийняти рішення при розгляді рапорту від 01.02.2024 та витребуванні документів не передбачених чинимо законодавством для звільнення з військової служби особи ЗСУ за підпунктом «г»(через таки сімейні обставини або інші поважні причини(якщо військовослужбовець не висловів бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідним братом інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертною комісією, пенсійним посвідченням, медичним висновком пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1999.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 01.02.2024 ним направлений рапорт про звільнення з військової служби у запас ЗС України за підпунктом «г» »(через такі сімейні обставини або інші поважні причини) у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідним братом інвалідом 2 групи ОСОБА_1 , з яким він постійно проживав та здійснював постійний догляд. Позивач додатково надав рапорт на електронну адресу військової частини НОМЕР_4 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, на який надійшла відповідь, що військовою частиною НОМЕР_2 його рапорт не був розглянутий, у зв`язку з чим прийняти рішення без розгляду рапорту військовою частино НОМЕР_2 не має можливості. Вважає, що отримана відповідь, порушує Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що підстави та порядок надання постійного стороннього догляду за особою, що потребує такого догляду вдома є соціальна послуга. Підстави та надання даної послуги регламентовано Державним стандартом догляду вдома, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 13.11.2013 за № 760. Позивачем до рапорту на звільнення з військової служби не додано документів, що юридично закріплюють обов`язок позивача здійснювати постійний догляд за своїм братом, одночасно, позивачем не надано документів, що підтверджують відсутність інших осіб, які б могли здійснювати постійний догляд. Крім того, діючим законодавством не забороняється витребувати документи, що підтверджують обставини, зазначені у рапорті. Крім того, у довідці до акту огляду МСЄК ОСОБА_2 не містить відомостей, щодо необхідності постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 .. Натомість, необхідність стороннього догляду встановлено медичним висновком № 3810 від 06.12.2023. Для підтвердження необхідності стороннього догляду за ОСОБА_2 позивач мав надати висновок медико-соціальної експертної комісії. З огляду на зазначене, поданий позивачем разом з рапортом про звільнення висновок № 3810 КНП «Харківська міська поліклініка № 11 Харківської міської ради від 06.12.2023 не є належним підтверджуючим документом для звільнення зі служби за мобілізацією в Збройних Силах України за підпунктом «г» пункту 2 частини четверної статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». З урахуванням вищевикладеного, підстав для повторного розгляду рапорту позивача на звільнення з військової служби-відсутні. На підставі викладеного просить у задоволені позову відмовити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Листом від 05.02.2024 за № 220 військової частини НОМЕР_5 позивача повідомлено, що рапорт від 01.02.2024 про звільнення з військової служби задоволенню не підлягає, оскільки до рапорту не долучено документів які підтверджують право на звільнення у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, а саме: документи, що підтверджують факт встановлення особі інвалідності або необхідності постійного стороннього догляду:

а)довідка до акту огляду медико-соціальної експертною комісією, за формою, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від30.07.2012 № 577;

б)посвідчення особи з інвалідністю: довідка структурного підрозділу з питань соціального захисту населення органу місцевого самоврядування або районної державної адміністрації, що підтверджує факт здійснення військовослужбовцем догляду за особою, яка потребує постійного догляду, зі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий нагляд. У зазначеному листі запропоновано усунути розбіжності наданих документів та надати для прийняття відповідного рішення командиром військової частини НОМЕР_2 .

Свідоцтвами про народження встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є рідними братами.

У матеріалах справи наявна довідка до акту огляду МСЕК серії 12ААА № 692636 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення другої групи інвалідності безстроково, з ураженням опорно-рухомого апарату.

Свідоцтвами про смерть встановлено, що батько ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія свідоцтва НОМЕР_6 ), мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 встановлено, що він має захворювання, з ураженням опорно-рухомого апарату та йому встановлено 2 група інвалідності.

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 4382 ОСОБА_2 вбачається, що він пересувається за допомогою рідних та двох костилів, має виражену кульгавість на ліву нижню кінцівку, контури кульшових суглобів деформовані. Має діагноз деф.артроз кульшових суглобів 4 ст., асептичний некроз головок стегнових кісток.

Випискою онлайн сервісу протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису встановлено, що ОСОБА_1 направлено на електронну адресу рапорт та обґрунтування законності звільнення.

Позивач вважає, що неприйняття рішення при розгляді рапорту від 01.02.2024 та витребування документів не передбачених чинним законодавством для звільнення з військової служби особи ЗСУ за підпунктом «г»(через таки сімейні обставини або інші поважні причини(якщо військовослужбовець не висловів бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідним братом інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертною комісією, пенсійним посвідченням, медичним висновком пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1999року порушує його права, тому звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон № 2232-ХІІ здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абз. 5 пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: необхідності постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Ч. 7 ст. 26 даного Закону визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частинами 1, 2 статті 1 вступу Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Відповідно до ст.ст. 5, 6 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Як встановлено ст. 9 даного Закону військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаютьсяКонституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацами 8, 13 ст. 59 даного Статуту визначено зобов`язання командира (начальника), зокрема, це встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями.

П. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення №1153/2008) передбачено, що ним визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п. 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби.

Абз. 4 п. 241 Положення №1153/2008 визначено, що накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 .

Системний аналіз абз. 5 пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) за таких підстав: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Позивач зважаючи на своє право звільнення з військової служби, 01.02.2024 подав відповідний рапорт з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим братом ОСОБА_2 , який за станом здоров`я потребує стороннього догляду у відповідності до вимог Положення № 1153/2008.

До рапорту були долучені відповідні документи, які підтверджують зазначені у рапорті обставини:

довідку до акту огляду МСЕК № 1596 від 05.12.2917;

пенсійне посвідчення № НОМЕР_7 ;

медичний висновок № 3810 від 06.12.2023 (форма № 080-4/о);

виписку з медичної картки стаціонарного хворого № 4382 від 01.12.2023, медичну картку, рентгенографію від 22.11.2023.

Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є розгляд і вирішення рапорту позивача від 01.02.2024 про звільнення його з військової служби, з підстав вище вказаних. Позивач вимагає зобов`язати уповноважену особу військової частини НОМЕР_2 здійснити розгляд, прийняти рішення при розгляді рапорту від 01.02.2024.

Нормативними актами, які регламентують проходження військової служби та звільнення визначено, що за поданим рапортом військовослужбовця командиром частини, до повноважень якої входить вирішення порушених у ньому питань, повинно бути прийнято відповідне рішення.Зокрема, за наслідками питання про звільнення має бути прийнято рішення про відмову у звільнені із зазначенням підстав, що стали підставами для його прийняття, або видано наказ про звільнення.

Як вбачається із долучених до справи доказів відповідачем на даний час будь-якого рішення за наслідками розгляду рапорту не прийнято.

У матеріалах справи наявний лист від 05.02.2024 за № 220 військової частини НОМЕР_2 , яким позивача повідомлено, що рапорт від 01.02.2024 про звільнення з військової служби задоволенню не підлягає, оскільки до рапорту не долучено документів які підтверджують право на звільнення у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, а саме: документи, що підтверджують факт встановлення особі інвалідності або необхідності постійного стороннього догляду: а)довідка до акту огляду медико-соціальної експертною комісією, за формою, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 № 577; б)посвідчення особи з інвалідністю: довідка структурного підрозділу з питань соціального захисту населення органу місцевого самоврядування або районної державної адміністрації, що підтверджує факт здійснення військовослужбовцем догляду за особою, яка потребує постійного догляду, зі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий нагляд. У зазначеному листі запропоновано усунути розбіжності наданих документів та надати для прийняття відповідного рішення командиром військової частини НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що ні Законом №2232-ХІІ, ні Положенням №1153/2008 та іншими нормативними документами не передбачено направлення рапортів військовослужбовців про звільнення на доопрацювання.

Абзацом 5 пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовослужбовці звільняються за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Норми даної статті чітко визначають, що обставини потреби в сторонньому догляді підтверджуються відповідними висновками МСЕК або ЛЛК та не ставлять у залежність відсутність у такої особи інших осіб, що можуть здійснювати такий нагляд. Суд зауважує, що даною нормою визначено, що такі висновки надаються або МСЕК або ЛЛК.

Системний аналіз норм Положення № 1317 та Порядку № 189 дають суду підстави до висновку, що видача відповідних висновків, в тому числі і потреби в сторонньому догляді, можуть видаватися як МСЕК так ЛЛК, що прямо випливає із наданих їй повноважень.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо не звільнення його зі служби на підставі п.п. «г» п.п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ та зобов`язати військову частину прийняти рішення про його звільнення.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідач розглядаючи рапорт від 01.02.2024 будь-якого рішення щодо наявності підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби на підставі п.п. «г» п.п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ не прийняв та оцінку долученим до рапорту документів не надавав. Висновки та додаткові доводи відповідача у його відповіді на позов по суті справи не вказують про вирішення ним порушеного питання, а додатково вказують на те, що він ухилився від розгляду наданих документів, зокрема, наявності підстав для звільнення позивача з військової служби та прийняття відповідного рішення. У спірних правовідносинах відповідач як суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

Суд вважає, що за обставин цієї справи має місце бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , щодо належного розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з прийняттям відповідного рішення за всіма підставами, про які йдеться у рапорті від 01.02.2024.

Суд лише надає оцінку рішенню (діям, бездіяльності), що передували зверненню із позовом та захисту порушеного права та здійснює лише функцію судового контролю за правомірністю прийнятих рішень (вчинених дій чи бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Суд не повинен перебирати на себе функції, які належать до виключної компетенції суб`єкта владних повноважень, та надавати оцінку доводам, які не відображенні у відповідному рішенні.

Тому вимоги про зобов`язання відповідача при розгляді рапорту прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової службу під час мобілізації, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим братом ОСОБА_2 , який відповідно до висновку МСЕК за станом здоров`я має 2 групу інвалідності, задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач належним чином не розглянув рапорт ОСОБА_1 від 01.02.2024, то в контексті спірних правовідносин суд може лише зобов`язати останнього повторно розглянути рапорт про звільнення його з військової служби на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та прийняти відповідне рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 244-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , щодо належного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 01.02.2024 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01.02.2024 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.