Справа № 380/1942/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 рокусправа № 380/1942/24
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації (адреса: вул. Винниченка, 18, м. Львів,79008) (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період перебування на обліку з 01.05.2022 по 09.05 2023 року;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щомісячну допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам за період перебування на обліку з 01 05 2022 по 09.05.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 20.04.2022 по 09.05.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали як внутрішньо переміщені особи за адресою АДРЕСА_1 . Після реєстрації як внутрішньо переміщені особи позивачка подала через додаток «ДІЯ» документи на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації. Після звернення зі скаргами до різних інстанцій відповідачем було призначено позивачці та її малолітнім дітям допомогу за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 яка була виплачена лише в березні 2023 року, що підтверджується листом відповідача «щодо розгляду звернення» від 30.01 2023. Утім, допомогу за період з01.05.2022 по 09.05.2023 позивачі так і не отримали у зв`язку із чим позивачка звернулася із заявою від 23.08.2023 р до відповідача про виплату допомоги на проживання за весь період перебування на обліку. Листом від 24.10.2023 за №01-5/1476 відповідач повідомив що документи необхідні для продовження призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам, у яких пошкоджено, непридатне для проживання або знищене майно під час бойових дій не надходили.

Ухвалою суду від 29.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 01.03.2007 у справі №2-587/07 визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 загальною площею 63,0 кв.м., житловою-29,3 кв.м., веранда (а), ганок, сарай (Б),погріб (В),убиральня (Г), колодязь № 1,огорожа № 2-5.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві власності належить домоволодіння а адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 17.06.2011 серії 1-БК укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про що в Книзі реєстрації шлюбів 17.06.2011 зроблено відповідний актовий запис №670. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу Мазур.

01 березня 2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації позивачка разом із родиною була вимушена переміститися на тимчасове проживання у м. Жовква Львівського району, Львівської області де були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1319-, №1319-, №1319- від 20.04.2022 року.

22 березня 2022 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 був зруйнований внаслідок ворожих обстрілів.

02 квітня 2022 року та повторно 06 квітня 2023 року позивачкою було подано через додаток «ДІЯ» Повідомлення про пошкоджене майно.

21 квітня 2022: року за фактом пошкодження та зруйнування житлових будинків в населених пунктах Фастівського району внаслідок військової агресії російської федерації, серед яких і житловий будинок позивачки Фастівським районним управлінням поліції ГУНП в Київський області зареєстровано кримінальне провадження №0000542.

З 11.07.2022 по 15.07.2022 експертною установою ТОВ «Укрекспертиза Груп» виконано обстеження зруйнованого будинку за адресою: АДРЕСА_2 за результатами якого видано Акт «складений за результатами проведеного обстеження об`єкту пошкодженого або знищеного під час бойових дій терористичних актів диверсій спричинених військовою збройною агресією російської федерації». Згідно з висновком Акту житловий будинок непридатний для експлуатації та підлягає повному демонтажу (ліквідації).

В період з 20.04.2022 по 09.05.2023 позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали як внутрішньо переміщені особи за адресою АДРЕСА_1 .

Після реєстрації як внутрішньо переміщені особи позивачка подала через додаток «ДІЯ» документи на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації.

Відповідачем призначено позивачам допомогу за період з 01.03 2022 по 30 04 2022 яка була виплачена лише в березні 2023 року, що підтверджується листом відповідача «щодо розгляду звернення» від 30.01 2023.

Допомогу за період з 01.05.2022 по 09.05.2023 позивачі не отримали, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернулася із заявою від 23.08.2023 до відповідача про виплату допомоги на проживання за весь період перебування на обліку.

Листом від 24.10.2023 за №01-5/1476 відповідач повідомив, що документи необхідні для продовження призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам, у яких пошкоджено, непридатне для проживання або знищене майно під час бойових дій не надходили.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, щодо нарахування та виплатити допомогу на проживання як внутрішньо переміщеній особі, за період з 01.05.2022 по 09.05.2023, позивачі звернулися із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Стаття 2 Закону № 1706-VII встановлює, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону №1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

За приписами частини 1 статті 9 Закону №1706-VII, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначався Порядком № 505.

Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї.

У зв`язку із набранням чинності 20.03.2022 постановою Кабінету Міністрів України №332, якою був затверджений Порядок № 332 та визначений механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 332 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 332 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до абзацу 24 пункту 6 Порядку № 332 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли внутрішньо переміщена особа змінювала своє місце обліку та не отримала допомогу, на яку вона мала право, допомога призначається за останнім місцем обліку.

Отже, у разі отримання щомісячної адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеною особою до 01.03.2022, допомога на проживання призначається автоматично та без подання додаткового звернення за останнім місцем обліку даної особи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 160/12308/22:

«…26 Зміст наведених норм свідчить про те, що пунктом 2 передбачено коло осіб, яким надається допомога на проживання, а пункт 3 містить положення щодо розміру та умов надання чи ненадання такої допомоги за певних обставин.

27. Проаналізувавши положення пунктів 2 та 3 Порядку № 332 колегія суддів прийшла до висновку про те, що внутрішньо переміщена особа має право на допомогу на проживання, визначену Порядком №332 незалежно від дати взяття її на облік як внутрішньо переміщені особи, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія міститься в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р.

28. При цьому, у разі якщо внутрішньо переміщена особа станом на 01.03.2022 отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 505, допомога на проживання, яка передбачена Порядком № 332 призначається автоматично без подання додаткового звернення….»

Судом встановлено, що відповідачем призначено позивачам допомогу за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 яка була виплачена лише в березні 2023 року, що підтверджується листом відповідача «щодо розгляду звернення» від 30.01 2023.

Допомогу за період з 01.05.2022 по 09.05.2023 позивачі не отримали, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернулася із заявою від 23.08.2023 до відповідача про виплату допомоги на проживання за весь період перебування на обліку.

Листом від 24.10.2023 за №01-5/1476 відповідач повідомив, що документи необхідні для продовження призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам, у яких пошкоджено, непридатне для проживання або знищене майно під час бойових дій не надходили.

Суд критично оцінює такі доводи відповідача, позаяк нормами Порядку№332 не передбачено подання документів для продовження нарахування та виплати допомоги.

У відповідача були відсутні підстави для припинення виплати щомісячної допомоги за період перебування позивачів на обліку з 01.05 2022 по 09.05.2023 року.

А тому, слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачам допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період перебування на обліку з 01.05.2022 по 09.05 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки ухвалою суду від 29.01.2024 позивачів звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації (адреса: вул. Винниченка, 18, м. Львів,79008) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період перебування на обліку з 01.05.2022 по 09.05. 2023 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щомісячну допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам за період перебування на обліку з 01 05 2022 по 09.05.2023 року.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна