Справа № 420/1782/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/1782/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Хараїм Ольги Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року, прийняте у складі суду судді Юхтенко Л.Р. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо утримання із пенсії позивача переплачених коштів у розмірі 20% на підставі рішення відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.11.2023.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області припинити утримання з пенсії ОСОБА_1 переплачених коштів у розмірі 20% на підставі рішення відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.11.2023, яке здійснюється з 01.12.2023.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвоката Хараїм Ольга Валеріївна звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вказує, що рішення суду прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що порядок відрахування з пенсії військовослужбовців регламентовано саме ст. 59 Закону № 2262, тому встановивши факт зловживання (умисних дій) з боку позивача, прийнявши рішення про стягнення суми пенсії, виплаченої надміру, відповідач зобов`язаний було відповідно до ст. 59 Закону №2262 та ч. 2 ст. 50 Закону № 1058-IV звернутися до суду з позовом про утримання певних сум відрахування з пенсії позивача. Апелянт зауважує, що суд обмежився лише наданими відповідачем даними з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, якими підтверджено факт працевлаштування позивача, при цьому судом не враховано, що у січні 2023 року ОСОБА_1 став до лав Збройних Сил України з метою захисту територіальної цілісності та недоторканості нашої держави, знаходиться на службі у військовій частині НОМЕР_1 та перебуває на передових позиціях, відповідно у нього до цього часу відсутня фізична можливість виконати свій обов`язок та поінформувати відповідача про працевлаштування, а звернення із заявою про неможливість повідомлення про зміну обставин, а також надання доказів на підтвердження цих обставин чинним законодавством не передбачено.

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 .

Сторони не заперечують, що на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про призначення/перерахунку пенсії від 26.11.2009 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області у 2009 році було призначено позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 50% від суми грошового забезпечення на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, що підтверджено пенсійним посвідченням Серія НОМЕР_3 та наявними у справі розрахунками пенсії позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що на дату подачі заяви про призначення пенсії позивачем було подано до Головного управління ПФУ в Херсонській області зобов`язання від 26.11.2009 року, що у разі працевлаштування, або реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності він зобов`язується у 5-денний термін повідомити про цей факт в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Також матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви позивача від 26.10.2016 року, в якій він просив до його пенсії як такому, що не працює, нарахувати надбавку на утримання непрацездатних членів сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій також позивач зобов`язувався у разі працевлаштування або спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати у 5-денний термін повідомити про цей факт в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Відповідно до розрахунку пенсії з 01.10.2023 року позивачу нараховано надбавку на двох дітей, що не досягли віку 18 років доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1046,50 грн та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1046,50 грн, відповідно до п. а ст. 16 Закону № 2262-ХІІ.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2023 представник позивача звернулась з адвокатським запитом до відповідача, в якому просила повідомити з яких правових підстав ОСОБА_1 одержує пенсію у меншому розмірі, ніж визначено після перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/14189/23 від 24.07.2023.

На цей запит Головним управлінням ПФУ в Херсонській області надано лист від 08.12.2023 № 2100-0209-8/41189, яким повідомлено, що відповідно до відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідачем встановлено факт працевлаштування ОСОБА_1 у січні 2023 року, у зв`язку з чим ним порушено вимоги статті 16 Закону № 2262. Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.10.2023 складав 13 448,91 грн. Після проведеного перерахунку у зв`язку з встановленням факту працевлаштування розмір пенсії з 01.11.2023 складає 11 355,91 грн. Підставою перерахунку зазначено уточнення роботи пенсіонера / влаштування на роботу або її припинення/.

Отже внаслідок встановленого факту працевлаштування ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.10.2023 виникла переплата пенсійних коштів в сумі 20 930,00 грн. Починаючи з 01.12.2023 з пенсії ОСОБА_1 розпочато утримання переплачених коштів на підставі рішення відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.11.2023 в розмірі 20% відповідно до статті 59 Закону № 2262.

Суд встановив, що позивач не заперечує факту, що наразі ОСОБА_1 перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за ОСОБА_1 сплачувались страхові внески військовою частиною НОМЕР_4 з січня 2023 року по червень 2023 року та військовою частиною НОМЕР_5 за січень 2023 року.

Суд встановив, що у зв`язку із встановленням факту працевлаштування позивача, Головним управлінням ПФУ в Херсонській області було прийнято рішення від 15.11.2023 року № про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, відповідно до якого пенсійний орган зазначив, що за період з 01.01.2023 року по 31.10.2023 року у ОСОБА_1 утворилася переплата пенсії 20930 грн. Зазначена сума підлягає поверненню в Головне управління ПФУ в Херсонській області. Стягнення здійснити з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20 % пенсії щомісячно до повного погашення переплати. Причина виникнення переплат: неповідомлення про працевлаштування (по даним реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування), отримував надбавку на 2-х утриманців відповідно до ст. 16 Закону № 2262 як непрацюючий.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що зарахування позивача до лав Збройних Сил України та проходження ним військової служби було той самою обставиною, що спричинило зміну розміру пенсії та припинення нарахування йому надбавки на утримання непрацездатних дітей до 18 років. За висновками суду, відповідно до ст. 60 Закону № 2262-ХІІ, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Суд зазначив, що до спірних правовідносин не належить застосуванню ст. 59 Закону № 2262-ХІІ, оскільки в цьому випадку не відбувалось відрахування з пенсії позивача, а прийнято рішення пенсійного органу про повернення надмірно виплачених пенсіонерові пенсійним органом сум.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-XII) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 2 Закону № 2262-XII пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Відповідно до п. а ст. 16 Закону № 2262ХІІ до пенсії за вислугу років, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: а) надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви позивача від 26.10.2016 року, в якій він просив до його пенсії як такому, що не працює, нарахувати надбавку на утримання непрацездатних членів сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , 17.12.2014 року, в якій також позивач зобов`язувався у разі працевлаштування або спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати у 5-денний термін повідомити про цей факт в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Таким чином, п. а ст. 16 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що обов`язковою умовою у набутті права на надбавку до пенсії на утримання непрацездатних дітей до 18 років є те, що пенсіонер повинен бути непрацюючим.

Положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначено, що пенсіонерами, які працюють, є особи, які провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Статтею 4 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» регламентовано, що платниками єдиного внеску є: роботодавці, зокрема військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу".

За таких обставин, оскільки позивач проходить службу у Збройних Силах України, та за нього, відповідно до матеріалів справи, з січня 2023 року роботодавцем сплачувався ЄСВ (а.с. 43), проходження ним служби є працевлаштуванням у розумінні пенсійного законодавства.

Таким чином, зарахування позивача до лав Збройних Сил України та проходження ним військової служби було той самою обставиною, що спричинило зміну розміру пенсії та припинення нарахування йому надбавки на утримання непрацездатних дітей до 18 років.

Статтею 60 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Отже, оскільки у матеріалах справи відсутні докази повідомлення пенсійного органу про факт проходження позивачем служби у Збройних Силах України, зазначені обставини свідчать про правомірність дій відповідача щодо утримання із пенсії позивача переплачених коштів у розмірі 20% на підставі рішення відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.11.2023.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що до спірних правовідносин не належить застосуванню ст. 59 Закону № 2262-ХІІ, оскільки в цьому випадку не відбувалось відрахування з пенсії позивача, а прийнято рішення пенсійного органу про повернення надмірно виплачених пенсіонерові пенсійним органом сум, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

Крім того, позивачем не було надано доказів на підтвердження неможливості повідомлення про зміну обставин, що, з урахуванням наявності у нього представника, свідчить про невиконання обов`язку, встановленого статтею 60 Закону № 2262-ХІІ.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хараїм Ольги Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко