Справа № 380/15010/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/15010/23 пров. № А/857/25935/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року (головуючий суддя Клименко О.М., м. Львів) у справі № 380/15010/23 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Транс-Сервіс» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ТРАНС-СЕРВІС» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області (Городоцький район) № 0 від 16 червня 2023 року, яким до ПП «ТРАНС-СЕРВІС» застосовано штраф у розмірі 53016,28 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних від 22 грудня 2022 року № 4, від 23 грудня 2022 року № 5, від 24 грудня 2022 року № 6, від 30 грудня 2022 року № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних на один день (зареєстровано 16 січня 2023 року при граничному терміні реєстрації 15 січня 2023 року).

Обгрунтовує позов тим, що для реєстрації в ЄРПН подав наступні податкові накладні: від 22 грудня 2022 року № 4 (дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 36 хв.); від 23 грудня 2022 року № 5 (дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 35 хв.); від 24 грудня 2022 року № 6 (дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 35 хв.); від 30 грудня 2022 року № 7 (дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 34 хв.). Граничною датою реєстрації вказаних податкових накладних відповідно до абз.14 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України є 15 січня 2023 року (до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені). Зазначені податкові накладні згідно з актом перевірки та квитанціями зареєстровані контролюючим органом лише 16 січня 2023 року.

Зазначає, що абз.10 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачає чіткий обов`язок контролюючого органу протягом операційного дня надіслати платнику податків квитанцію про прийняття або неприйняття ним податкової накладної. Операційний день з урахуванням абз.4 п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246), триває з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин кожного робочого дня. Тож, ураховуючи наведені норми, відповідач повинен був надіслати позивачу квитанції про реєстрацію спірних податкових накладних до 20 год. 00 хв. 13 січня 2023 року (операційного дня, коли ці податкові накладні були надіслані на реєстрацію). Проте свій обов`язок відповідач виконав лише 16 січня 2023 року.

Вважає, що подані ним для реєстрації спірні податкові накладні вважаються зареєстрованими в ЄРПН саме 13 січня 2023 року, оскільки відповідачем не було надіслано жодних квитанцій про прийняття або неприйняття цих податкових накладних ні в зазначений операційний день, ні 15 січня 2023 року (як день граничного строку подання на реєстрацію).

Також зазначає, що оскільки у нього станом на 13 січня 2023 року був відсутній ліміт для здійснення реєстрації податкових накладних, він здійснив платіж у сумі 489000,00 грн 13 січня 2023 року о 16 год. 01 хв. Однак зарахування коштів на ПДВ-рахунок згідно з відомостями електронного кабінету відбулося лише о 18 год. 10 хв., тож тільки з цього моменту позивач отримав можливість відправляти податкові накладні на реєстрацію в ЄРПН.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права мотивуючи тим, що в контексті положень п.п.69.18 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, у період воєнного стану платник податку не може зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у святковий чи вихідний день, у тому числі, якщо такий день є граничним днем їх реєстрації та у робочі дні після 18 години. Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 затверджено «Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та перелік документів на підтвердження». Заява про відсутність можливості виконання податкового обов`язку ПП «ТРАНС-СЕРВІС» до ГУ ДПС у Львівській області, відповідно до наказу № 225, не подавалась. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що за результатами проведення камеральної перевірки дотримання ПП «ТРАНС-СЕРВІС» () вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) за період з 01 грудня 2022 року по 31 січня 2023 року, складено акт від 26 квітня 2023 року № 10291/13-01-04-10/22345320 «Про результати камеральної перевірки дотримання вимог п.192.1 ст.192, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) ПП «ТРАНС-СЕРВІС» код за ».

Проведеною камеральною перевіркою встановлено, що ПП «ТРАНС-СЕРВІС» () відповідно до ст.192, ст.120-1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України порушено граничні терміни реєстрації наступних податкових накладних:

- від 22 грудня 2022 року № 4 дата реєстрації :16 січня 2023 року о 08:48, кількість днів затримки: 1 день, сума ПДВ: 131425,67 грн;

- від 23 грудня 2022 року № 5 дата реєстрації :16 січня 2023 року о 08:48, кількість днів затримки: 1 день, сума ПДВ: 223035,90 грн;

- від 24 грудня 2022 року № 6 дата реєстрації :16 січня 2023 року о 08:46, кількість днів затримки: 1 день, сума ПДВ: 134034,47 грн;

- від 30 грудня 2022 року № 7 дата реєстрації :16 січня 2023 року о 08:55, кількість днів затримки: 1 день, сума ПДВ: 41666,67 грн.

16 червня 2023 року ГУ ДПС у Львівській області (Городоцький район) винесло податкове повідомлення-рішення № 0, яким застосувало до ПП «ТРАНС-СЕРВІС» штраф у сумі 53016,28 грн за порушення граничних строків реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, визначених ст.201 Податкового кодексу України.

Згідно з Розрахунком штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (додаток до податкового повідомлення-рішення від 16 червня 2023 року № 0) ПП «ТРАНС-СЕРВІС» кількість днів затримки порушення термінів реєстрації кожної з податкових накладних позивача від 22 грудня 2022 року № 4, від 23 грудня 2022 року № 5, від 24 грудня 2022 року № 6, від 30 грудня 2022 року № 7 становить 1 день, а розмір штрафу (у відсотках) становить 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Позивач не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що хоча норма п.п.69.18 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, на яку посилається відповідач щодо обов`язку платника податків у період дії воєнного стану здійснювати реєстрацію податкових накладних у робочі дні до 18 год, і обмежує час надсилання електронних документів, однак не змінює визначення терміну операційний день та не встановлює нових правил реєстрації податкових накладних. У вказаному пункті визначено час, у який здійснюється приймання контролюючим органом електронних документів від платників податків, тобто графік роботи електронних сервісів податкового органу, а не встановлено обов`язок платників податків подати у вказаний період часу податкову накладну для її реєстрації. Метою зазначених змін є лише обмеження роботи електронних сервісів для захисту прав платників податків, а не обмеження строків реєстрації податкових накладних та відповідно обмеження прав платників ПДВ. Відтак, суд вважав, що наведена норма ПК України не може застосовуватись до спірних відносин, оскільки вона безпосередньо не регулює питання реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, апеляційний суд зазначає наступне.

У частині 2 статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п.п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 ст.120-1 ПК України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі : 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до абз.9 п.201.10 ст.201 ПК України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абз.10 п.201.10 ст. 201 ПК України).

Абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН (абз.13 п.201.10 ст.201 ПК України).

Отже, квитанція в електронній формі, яка надсилається платнику податку є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної.

Так, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (Реєстр) визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246).

Згідно п.2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години.

Законом України «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022 (далі - Закон №2120) підпункт 69.18 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, з метою захисту прав платників, збереження та захисту даних надання електронних сервісів та приймання електронних документів від платників податків здійснюються у робочі дні з 8 години до 18 години. Якщо протягом наступного операційного дня після операційного дня, на який припадає граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається не пізніше наступного операційного дня.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Системний аналіз приведених вище норм ПК України та Порядку №1246 дає підстави для висновку, що прийняття чи неприйняття ПН, надісланих засобами електронного зв`язку, відбувається на автоматичному рівні з урахуванням особливостей електронного документообігу у межах операційного дня, який відповідно до Порядку №1246, триває у робочі дні з 8 год 00 хв до 20 год 00 хв.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що пп.69.18 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України хоч і обмежено час надання електронних сервісів та приймання електронних документів від платників податків, однак ця норма не змінює визначення терміну «операційний день» і не встановлює нових правил реєстрації податкових накладних.

Оскільки законодавством встановлено чіткі та обмежені строки для реєстрації ПН, задля уникнення порушення платником податків граничних строків для реєстрації ПН у випадку, коли гранична дата припадає на вихідний чи святковий день, положеннями Порядку №1246 та п.201.10 ст.201 ПК України визначено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.

При цьому, вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.11.2018 по справі №826/19172/16, від 23.07.2019 по справі №620/3609/18, від 02.07.2019 по справі №2340/3802/18, від 20.08.2019 по справі №1640/3125/18.

Як видно з матеріалів справи, ПП «ТРАНС-СЕРВІС» для реєстрації в ЄРПН подало наступні податкові накладні:

- від 22 грудня 2022 року № 4 дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 36 хв.;

- від 23 грудня 2022 року № 5 дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 35 хв.;

- від 24 грудня 2022 року № 6 дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 35 хв.;

- від 30 грудня 2022 року № 7 дата та час подання 13 січня 2023 року о 18 год. 34 хв.

Дане підтверджується витягами з програми «M.E. DOC» 11.02.0 ПП «ТРАНС-СЕРВІС».

Згідно з квитанціями Державної податкової служби України вказані податкові накладні доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України в такі дату та час:

- податкова накладна від 22 грудня 2022 року № 4 16 січня 2023 року о 08:48:28;

- податкова накладна від 23 грудня 2022 року № 5 16 січня 2023 року о 08:48:07;

- податкова накладна від 24 грудня 2022 року № 6 16 січня 2023 року о 08:46:47;

- податкова накладна від 30 грудня 2022 року № 7 16 січня 2023 року о 08:55:31 (реєстрація зупинена).

Таким чином, такі були зареєстровані із затримкою 1 календарний день.

За таких обставин, колегія суддів зазначає про відсутність вини платника податків в несвоєчасній реєстрації ПН, оскільки позивачем виконано свій обов`язок щодо своєчасного направлення (а саме 13.01.2023) на реєстрацію ПН, проте такі не були зареєстровані з причин, які не залежать від його волі.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

З аналізу вищенаведеного випливає, що законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації ПН, передбачених ст.120-1 ПК України, лише за наявності його вини.

Колегія суддів наголошує, що Товариством було виконано податковий обов`язок щодо здійснення реєстрації вказаних ПН у строк для реєстрації.

Таким чином, в межах спірних правовідносин, неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем вказаних ПН відбулася не з його вини, ним вживались відповідні заходи щодо вчасної реєстрації, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій оспорюваним ППР.

Колегія суддів враховує принципи податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України).

Відповідно п.56.21 ст.56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

З огляду на встановлені обставини справи та їх нормативне регулювання в сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про те, що застосування штрафних санкцій за несвоєчасність реєстрації податкових накладних в умовах правової невизначеності покладає на позивача додатковий надмірний тягар, який, в умовах діючого на території України воєнного стану є недопустимим.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач, відправивши на реєстрацію податкові накладні від 22 грудня 2022 року № 4 , від 23 грудня 2022 року № 5, від 24 грудня 2022 року № 6, від 30 грудня 2022 року № 7 13 січня 2023 року у період з 18 год. 34 хв. по 18 год. 36 хв., тобто, у межах операційного дня, виконав обов`язок щодо своєчасної їх реєстрації, а тому притягнення його до фінансової відповідальності на підставі пп.120-1.1 п.120.1 ст.120 ПК України є протиправним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та наявності підстав для його скасування.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 380/15010/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар