Справа № 380/26923/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 рокусправа № 380/26923/23

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Шапар К.В.,

представника відповідача Вартовнік О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСТУ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСТУ» (49089, м. Дніпро, вул. Янгеля, 35; ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1; ) з вимогами визнати протиправними та скасувати:

- рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100220/2 від 09.05.2023;

- рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/400110/2 від 10.07.2023;

- рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA20900/2023/100573/2 від 15.09.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Львівська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку, що декларантом або уповноваженою ним особою не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що усі належно оформлені документи подавалися при декларуванні товарів, перелік поданих документів наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не визначено яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не надав декларант. Разом з тим, витребування документів передбачених положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем в ході здійснення митних процедур не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірних рішеннях про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Позивач стверджує, що вказане свідчить про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 21.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

28.11.2023 за вх.№91816 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні.

07.12.2023 за вх.№94365 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що оскільки в документах, які надані позивачем до Львівської митниці, існують невідповідності та відсутні належні відомості, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, та декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, стали підставами для невизнання заявленої митної вартості та прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Також Львівська митниця вказала, що під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову.

12.12.2023 за вх.№95506 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

15.12.2023 за вх.№96534 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначив, що наведені відповідачем аргументи не спростовують доказів наведених у позовній заяві, проте відповідачем у відзиві наведені відомості, що не відповідають дійсності. Позовні вимоги підтримує, просить суд у задоволенні позову відмовити.

23.01.2024 за вх.№5333 від представника позивача надійшла заява про долучення документів.

Ухвалою суду від 29.01.2024 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 27 лютого 2024 року о 11:30 год.

29.01.2024 за вх.№7245 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 31.01.2024 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Вирішено судові засідання у справі № 380/26923/23, проводити в режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» (доступ до якого міститься за веб-посиланням https://vkz.court.gov.ua/) за участю представника позивача поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 21.03.2024 закрито підготовче провадження в адміністративній справі, призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті.

17.04.2024 за вх.№29366 від представника позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Між ТзОВ «КРОСТУ» (покупець) і компанією ZAOZHUANG JINFLEX RUBBER&PLASTIC TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) (продавець) 30.09.2019 укладено Контракт № 30/09-К, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купляє продукцію: фітінги, адаптери, муфти, а також інші супутні товари.

Відповідно до п. 3.1. контракту від 30.09.2019 № 30/09-К кількість товару визначається по інвойсах, що додаються на кожну поставку і відображається в доданих на кожну поставку відвантажувальних документах.

Згідно з п. 4.2.1 Контракту товар поставляється продавцем на умовах FOB QINGDAO (Китай) відповідно до Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 5.1 Контракту, ціна товару визначається за умовами поставки FOB QINGDAO, відповідно до умов кожної окремої поставки зазначених в інвойсах на кожну поставку, які є невід`ємною частиною Контракту.

Пунктом 5.2 Контракту передбачено, що у вартість товару входить вартість вантажно-розвантажувальних робіт, а також вартість тари, упаковки та маркування.

З метою митного оформлення товару, позивачем подано до митного органу митну декларацію № 23UA23U7, у якій митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються та документи, зазначені в гр. 44 декларації, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, разом з копіями документів, що підтверджують їх заявлену митну вартість, зокрема:

- пакувальний лист (Packing list) №JFL008-011023 від 21.02.2023;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №JFL008-011023 від 21.02.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №PO4494 від 02.05.2023;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №JFL008-011023 від 21.02.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 12.01.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 23.02.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4815 від 18.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5000 від 02.05.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5040 від 05.05.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №0815-755 від 02.05.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 15.03.2023;

- додаткова угода №1 від 24.12.2019;

- додаткова угода №2 від 09.02.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №30/09-K від 30.09.2019;

- договір про надання послуг митного брокера №б/н від 29.03.2022;

- договір (контракт) про перевезення №010423-20 від 01.04.2023;

- договір (контракт) про перевезення Заявка №7 від 21.02.2023;

- договір (контракт) про перевезення №ТЕО39856762 від 23.12.2021;

- каталог продукції виробника від 08.05.2023;

- коносамент № TJSHTCL-004494 від 10.03.2023;

- лист-вимога від імпортера товару від 08.05.2023;

- інші некласифіковані документи Позовна заява ТОВ "КРОСТУ" від 01.04.2023;

- копія митної декларації країни відправлення №23PL445010NS5VHE70 від 02.05.2023;

- копія митної декларації країни відправлення №00186115 від 07.03.2023.

Відповідач надіслав в порядку до вимог ч.ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу України позивачу повідомлення, в якому просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

На виконання вимоги відповідача позивачем було надано документи, які дублюють уже надані.

За результатами розгляду електронної митної декларації № 23UA23U7 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 09.05.2023 №UA209000/2023/100220/2.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 09.05.2023 №UA209000/2023/100220/2, в графі 33 зазначено наступне:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону відсутні витрати на страхування вантажу; - згідно наданої до митного контролю CMR від 02.05.2023 №PO4494 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ФОП ОСОБА_1 , проте за зазначеним маршрутом згідно договору перевезення від 01.04.2023 №010423-20 декларантом не надано, платіжні комерційні документи, заявку перевезення, довідку про транспортні витрати та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг; - у рахунку-фактурі №5000 від 02.05.2023 не зазначено маршрут перевезення вантажу автомобільним транспортом, у зв`язку з чим немає можливості впевнитись у достовірності даних щодо розміру транспортних витрат понесених покупцем до моменту перетину митного кордону України; - згідно комерційних документів, а саме рахунків фактур від 18.04.2023 № 4815, від 02.05.2023 №5000, від 05.05.2023 №5040 наданих ТОВ Консольлайн, вартість доставки товару (у тому числі на навантажувально-розвантажувальні роботи) по маршруту FOB Qingdao Китай - Ягодин (Україна) склала 75855,23 грн., разом з тим згідно довідки про транспортні витрати підготовленої ТОВ Консольлайн сума таких витрат складає 69196,5 грн.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом надано документи, які дублюють уже надані. Отже на вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який зміг би підтвердити числове значення митної вартості товару, з урахуванням виявлених розбіжностей у митній декларації. Надані декларантом документи носять довідковий характер і не можуть бути використані при нарахуванні митної вартості товару. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД UA 209190/2023/21562 від 04.05.2023 де вартість такого товару становить 2,81 дол. США за кг (даного виду товару). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001249.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 09.05.2023 №UA209000/2023/100220/2.

З метою митного оформлення товару, позивачем подано до митного органу митну декларацію № 23UA12U7, у якій митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються та документи, зазначені в гр. 44 декларації, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, разом з копіями документів, що підтверджують їх заявлену митну вартість, зокрема:

- пакувальний лист (Packing list) №JFL008-032023 від 20.04.2023;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №FL008-032023 від 20.04.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №б/н від 05.07.2023;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №JFL008-011023 від 20.04.2023;

-банківський платіжний документ, що стосується товару №0321 від 21.03.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №0425 від 25.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4494186 від 05.07.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №402963 від 05.07.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 20.04.2023;

- додаткова угода №1 від 24.12.2019;

- додаткова угода №2 від 09.02.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №30/09-K від 30.09.2019;

- договір про надання послуг митного брокера №б/н від 29.03.2022;

- договір (контракт) про перевезення №1-05/07/2023/AM від 05.06.2023;

- договір (контракт) про перевезення №28-07/22 від 28.07.2022;

- договір (контракт) про перевезення Заявка №LCL-02/06-23 від 02.06.2023;

- коносамент №MEDQ.05.2023;

- Лист-вимога від імпортера товару від 07.07.2023;

- перепустка №ПТ000264008 від 07.07.2023;

- рішення суду №380/11933/23 від 03.07.2023;

- копія митної декларації країни відправлення №00423763 від 13.05.2023.

Відповідач надіслав в порядку до вимог ч.ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу /МК/ України позивачу повідомлення, в якому просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

На виконання вимоги відповідача позивачем було надано такі документи: договір транспортування між ТзОВ Транслогістик-ЮА та ТОВ Траст Експрес; лист про комерційну таємницю від перевізника; договір транспортування 28-07/22; каталог продукції виробника; інформація мережі Інтернет (огляд сайту виробника).

За результатами розгляду електронної митної декларації № 23UA12U7 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 10.07.2023 №UA209000/2023/400110/2.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.07.2023 №UA209000/2023/400110/2, в графі 33 зазначено наступне:

«Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

За результатами встановлено наступне:

-у ЦМР графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ФОП Бернацький, у гр..22 «відправник» зазначена фірма SLT Trans Logistic Sp.z.o..o, проте за зазначеним маршрутом згідно декларантом не надано, документи, що регулюють договірні відносини між суб`єктами, що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг;

- у рахунку-фактурі на оплату транспортних витрат №4494186 від 05.07.2023 не зазначено маршрут перевезення вантажу автомобільним транспортом, у зв`язку з чим немає можливості впевнитись у достовірності даних щодо розміру транспортних витрат понесених покупцем до моменту перетину митного кордону України;

- відповідно до п. 1.2 договору про надання транспортних послуг 1-05/07/2023/AM від 05.06.2023 умови перевезення кожної партії товару висвітлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною договору. Заявка до митного оформлення не подана.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів. Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №1: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи : каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до статті 254 Митного кодексу України необхідно надати переклад документів поданих до митного оформлення.

На вимогу митного органу декларантом надано: Договір транспортування між ТОВ «Транслогістик-ЮА» та ТОВ «Траст Експрес»; Лист про комерційну таємницю від перевізника; Договір транспортування 28-07/22; Каталог продукції виробника; Інформація мережі Інтернет (огляд сайту виробника).

Отже на вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який зміг би підтвердити числове значення митної вартості товару, з урахуванням виявлених розбіжностей у митній декларації. Надані декларантом документи носять довідковий характер і не можуть бути використані при нарахуванні митної вартості товару. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД UA 209190/2023/21562 від 04.05.2023 де вартість такого товару становить 2,81 дол. США за кг (даного виду товару). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2023/000520.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 10.07.2023 №UA209000/2023/400110/2.

З метою митного оформлення товару, позивачем подано до митного органу митну декларацію № 23UA8U0, у якій митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються та документи, зазначені в гр. 44 декларації, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, разом з копіями документів, що підтверджують їх заявлену митну вартість, зокрема:

- пакувальний лист (Packing list) №JFL008-060623 від 29.06.2023;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №JFL008-060623 від 29.06.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №0041 від 11.09.2023;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №JFL008-060623 від 29.06.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №0609 від 09.06.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №0703 від 03.07.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4506807 від 11.09.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №407689 від 11.09.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від ;

- додаткова угода №1 від 24.12.2019;

- додаткова угода №2 від 09.02.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №30/09-K від 30.09.2019;

- договір про надання послуг митного брокера б/н від 29.03.2022;

- договір (контракт) про перевезення №02/06/23 від 02.06.2023;

- договір (контракт) про перевезення №28720 від 11.11.2021;

- договір (контракт) про перевезення №4854 від 20.10.2021;

- договір (контракт) про перевезення №LCL-3500448-3 від 05.04.2020;

- договір (контракт) про перевезення Заявка №110723 від 11.07.2023;

- інші некласифіковані документи Картка обліку АТЗ №11663 від 14.09.2023;

- коносамент №MEDQ23073887 від 15.07.2023;

- копія митної декларації країни відправлення №00669130 від 12.07.2023.

Відповідач надіслав в порядку до вимог ч.ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу /МК/ України позивачу повідомлення, в якому просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

На виконання вимоги відповідача позивачем було надано сертифікат якості; копію митної декларації країни відправлення; каталог продукції виробника товару.

За результатами розгляду електронної митної декларації № 23UA8U0 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 14.09.2023 №UA209000/2023/100573/2.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 14.09.2023 №UA209000/2023/100573/2, в графі 33 зазначено наступне:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 11.09.2023 №4506807 відсутні витрати на обробку оцінюваних товарів (митні формальності у порту призначення, тощо); - згідно наданої до митного контролю CMR від 11.09.2023 № 0041 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ТОВ «Ламан Транс-Експрес», проте за зазначеним маршрутом згідно договору перевезення від 20.10.2021 №4854 декларантом не надано, платіжні комерційні документи, заявку перевезення, калькульцію про розмір транспортних витрат та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг; - викликають сумніви щодо у співставленні інформації наведеної у рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 11.09.2023 №4506807 та довідці про транспортні витрати від 11.09.2023 №407689. Так у графі 3 рахунку вартість морського перевезення з порту Qingdao до порту Gdansk має складати 45148,12 грн., а згідно інформації яка міститься у довідці ця сума має бути сплачена згідно маршруту - порт Qingdao порт Gdansk м. Прушкув (різниця від порту Гданськ до м. Прушкув 400 км); - відповідно до інформації яка міститься у п. 5.2. зовнішньоекономічної угоди від 30.09.2023 № 30/09-К вартість навантажувальних робіт у порту відправлення, вартість пакування та маркування входить у вартість продукції, разом з тим у інвойсі від 29.06.2023 № JFL008-060623 відсутні дані про такі витрати.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом надано наступні додаткові документи:- сертифікат якості;- копію митної декларації країни відправлення; - каталог продукції виробника товару. Отже на вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який зміг би підтвердити числове значення митної вартості товару, з урахуванням виявлених розбіжностей у митній декларації. А документи, які надані декларантом носять довідковий характер. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД UA 209170/2023/068690 від 28.08.2023 де вартість такого товару становить 2,81 дол. США за кг (даного виду товару). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002359.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 15.09.2023 №UA209000/2023/100573/2.

Позивач, не погоджуючись із вище вказаними рішеннями, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, частиною першою статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частинами п`ятою і шостою статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статті 64 цього Кодексу (частина восьма статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частин першої і другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно частин першої та другої статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, частиною другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої та третьої статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Так, частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку про те, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 804/16271/15, від 15 травня 2018 року № 809/1260/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, подано до митного оформлення до Львівської митниці митну декларацію № 23UA23U7, у якій визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною договору (контракту). На підтвердження митної вартості товару надано: пакувальний лист №JFL008-011023 від 21.02.2023; рахунок-фактура (iнвойс) №JFL008-011023 від 21.02.2023; автотранспортна накладна №PO4494 від 02.05.2023; декларацiя про походження товару №JFL008-011023 від 21.02.2023; банківські платіжні документи, що стосуються товару №б/н від 12.01.2023та №б/н від 23.02.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4815 від 18.04.2023; №5000 від 02.05.2023; №5040 від 05.05.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №0815-755 від 02.05.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 15.03.2023; додаткова угода №1 від 24.12.2019;додаткова угода №2 від 09.02.2023; зовнішньоекономічний договір №30/09-K від 30.09.2019; договір про надання послуг митного брокера №б/н від 29.03.2022; договір (контракт) про перевезення №010423-20 від 01.04.2023; заявка №7 від 21.02.2023; договір (контракт) про перевезення №ТЕО39856762 від 23.12.2021; каталог продукції виробника від 08.05.2023; коносамент № TJSHTCL-004494 від 10.03.2023;- лист-вимога від імпортера товару від 08.05.2023; позовна заява ТОВ "КРОСТУ" від 01.04.2023; копія митної декларації країни відправлення №23PL445010NS5VHE70 від 02.05.2023; копія митної декларації країни відправлення №00186115 від 07.03.2023.

Також позивачем, подано до митного оформлення до Львівської митниці митну декларацію № 23UA12U7, у якій визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною договору (контракту). На підтвердження митної вартості товару надано: пакувальний лист №JFL008-032023 від 20.04.2023; рахунок-фактура (iнвойс) №FL008-032023 від 20.04.2023; автотранспортна накладна №б/н від 05.07.2023; декларацiя про походження товару №JFL008-011023 від 20.04.2023; банківські платіжні документи, що стосуються товару №0321 від 21.03.2023; №0425 від 25.04.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4494186 від 05.07.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №402963 від 05.07.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 20.04.2023; додаткова угода №1 від 24.12.2019; додаткова угода №2 від 09.02.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №30/09-K від 30.09.2019; договір про надання послуг митного брокера №б/н від 29.03.2022; договір (контракт) про перевезення №1-05/07/2023/AM від 05.06.2023; договір (контракт) про перевезення №28-07/22 від 28.07.2022; договір (контракт) про перевезення Заявка №LCL-02/06-23 від 02.06.2023; коносамент №MEDQ.05.2023; Лист-вимога від імпортера товару від 07.07.2023; перепустка №ПТ000264008 від 07.07.2023; рішення суду №380/11933/23 від 03.07.2023.

Крім цього позивачем, подано до митного оформлення до Львівської митниці митну декларацію № 23UA8U0, у якій визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною договору (контракту). На підтвердження митної вартості товару надано: пакувальний лист №JFL008-060623 від 29.06.2023; рахунок-фактура (iнвойс) №JFL008-060623 від 29.06.2023; автотранспортна накладна №0041 від 11.09.2023; декларацiя про походження товару №JFL008-060623 від 29.06.2023; банківські платіжні документи, що стосується товару №0609 від 09.06.2023, №0703 від 03.07.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4506807 від 11.09.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №407689 від 11.09.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н; додаткова угода №1 від 24.12.2019; додаткова угода №2 від 09.02.2023.

Під час розгляду документів, поданих до митного оформлення товару, митним органом було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та було виявлено невідповідність складових митної вартості.

У зв`язку з чим Львівська митниця, надсилала декларанту пропозицію, відповідно до частини третьої, четвертої статті 53 Митного кодексу України, про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Так, відповідачем пропонувалося надати, зокрема: додатки до зовнішньоекономічного договору (контратку) у разі їх наявності; рахунок-проформу; якщо рахунок сплачено;- банківській платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, заявки на транспорті послуги, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ.

Відтак, слід прийти до висновку, що Львівська митниця, направляючи електронне повідомлення, вимагала подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, шляхом подання визначеного переліку документів, а також документів, які на думку позивача можуть підтвердити заявлену митну вартість. Однак, на вимогу митного органу декларант додатково подав митному органу лише: проформу, імпортну декларацію відправника (відомості щодо вартості не підтверджено), прайс-лист відправника (не виробника), цінову пропозицію відправника, копії митної декларації країни відправлення, посередницький інвойс від виробника у якому опис товару не відповідає оцінюваному (відсутній термін регенероване (вторинне)), відповідь на вимогу про не можливість надання інших документів.

Суд вважає, що у відповідача були обґрунтовані сумніви, щодо заявленої митної вартості товару.

Так, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості поданого до митного оформлення товару було встановлено такі розбіжності:

1) По митній декларації №23UA23U7 (прийняте рішення про коригування від 09.05.2023 №UA209000/2023/100220/2) :

- умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортноекспедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону відсутні витрати на страхування вантаж;

- згідно наданої до митного контролю CMR від 02.05.2023 №PO4494 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ФОП ОСОБА_1 , проте за зазначеним маршрутом згідно договору перевезення від 01.04.2023 №010423-20 декларантом не надано, платіжні комерційні документи, заявку перевезення, довідку про транспортні витрати та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг;

- у рахунку-фактурі №5000 від 02.05.2023 не зазначено маршрут перевезення вантажу автомобільним транспортом, у зв`язку з чим немає можливості впевнитись у достовірності даних щодо розміру транспортних витрат понесених покупцем до моменту перетину митного кордону України;

- згідно комерційних документів, а саме рахунків фактур від 18.04.2023 № 4815, від 02.05.2023 №5000, від 05.05.2023 №5040 наданих ТОВ Консольлайн, вартість доставки товару (у тому числі на навантажувальнорозвантажувальні роботи) по маршруту FOB Qingdao Китай - Ягодин (Україна) склала 75855,23 грн, разом з тим згідно довідки про транспортні витрати підготовленої ТОВ Консольлайн сума таких витрат складає 69196,5 грн.

2) По митній декларації №23UA12U7 (рішення про коригування митної вартості від 10.07.2023 № UA209000/2023/400110/2):

- у ЦМР графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ФОП Бернацький, у гр.22 «відправник» зазначена фірма SLT Trans Logistic Sp.z.o..o, проте за зазначеним маршрутом згідно декларантом не надано, документи, що регулюють договірні відносини між суб`єктами, що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг;

- у рахунку-фактурі на оплату транспортних витрат №4494186 від 05.07.2023 не зазначено маршрут перевезення вантажу автомобільним транспортом, у зв`язку з чим немає можливості впевнитись у достовірності даних щодо розміру транспортних витрат понесених покупцем до моменту перетину митного кордону України;

- відповідно до п. 1.2 договору про надання транспортних послуг 1-05/07/2023/AM від 05.06.2023 умови перевезення кожної партії товару висвітлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною договору. Заявка до митного оформлення не подана.

3) По митній декларації №23UA81U0 (рішення про коригування від 14.09.2023 №UA209000/2023/100573/2) :

- умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 11.09.2023 №4506807 відсутні витрати на обробку оцінюваних товарів (митні формальності у порту призначення, тощо);

- згідно наданої до митного контролю CMR від 11.09.2023 № 0041 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ТОВ «Ламан Транс-Експрес», проте за зазначеним маршрутом згідно договору перевезення від 20.10.2021 №4854 декларантом не надано, платіжні комерційні документи, заявку перевезення, калькульцію про розмір транспортних витрат та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг;

- викликають сумніви щодо у співставленні інформації наведеної у рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 11.09.2023 №4506807 та довідці про транспортні витрати від 11.09.2023 №407689. Так у графі 3 рахунку вартість морського перевезення з порту Qingdao до порту Gdansk має складати 45148,12 грн., а згідно інформації яка міститься у довідці ця сума має бути сплачена згідно маршруту - порт Qingdao порт Gdansk м. Прушкув (різниця від порту Гданськ до м. Прушкув 400 км);

- відповідно до інформації яка міститься у п. 5.2. зовнішньоекономічної угоди від 30.09.2023 № 30/09-К вартість навантажувальних робіт у порту відправлення, вартість пакування та маркування входить у вартість продукції, разом з тим у інвойсі від 29.06.2023 № JFL008-060623 відсутні дані про такі витрати.

Проаналізувавши вимоги позовної зави та оцінивши долучені у підтвердження викладеного докази, суд погоджується із наявністю у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо заявленого розмитнення товару за основним методом. Так у поданих до митного оформлення митних деклараціях у всіх трьох місце країна відправлення Польща, (графа 15), графа 10 не заповнена, у графі 16 країна походження відсутня відмітка з якої країни товар, графа 19 проставлено 0, тобто не використовувався до перевезення товару морський транспорт, графа 27 не містить місця навантаження (Китай, Гданськ, Прушків). Тобто позивачем стверджується, що товар транспортується з Китаю, однак відображені відомості у поданих до митного оформлення митних деклараціях не повні. Також долучені СМR відображають лише Польща, тобто місце завантаження не значиться.

Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності вказують на наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки надані митному органу документи не підтверджували заявлену вартість; позивачем на підтвердження заявленої митної вартості не було подано у повному обсязі витребуваних документів; були наявні суперечності щодо поданих документів які підтверджували транспортно-експедиційних послуг. Відповідно, з огляду на наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах відомостей про об`єктивні й достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого товару за ціною договору (за першим методом), у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару для розмитнення за основним методом, де є необхідність підтвердження як транспортно-експедиційних послуг (вартості) так і витрат по перевезенню товару. Контрактом визначено умови поставки товару FOB за умовами поставки FOB відповідальність за вантаж переходить від продавця на покупця після розміщення вантажу на борту судна, основне перевезення (морський фрахт) оплачує покупець. Усі витрати і ризики з доставки товару до порту призначення, перевантаження і транспортування на склад, а також митного оформлення, лягають на покупця. Отже позивач зобов`язаний належними доказами підтвердити видатки по транспортуванню, навантаженню, розвантаженню, зберіганню товару.

Крім цього, слід вказати про те, що обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2022 року у справі №804/2708/18.

Суд враховує висновки Верховного Суду по справі № 520/22458/23 від 02.05.2024 при розгляді даної справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні митний орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом. А рішенням про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару передувала процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару, відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України, як це встановлено частиною четвертою статті 57 цього Кодексу, а також витребувано відомості на підтвердження митної вартості вказаного товару.

За наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах, що дозволяють чітко ідентифікувати відомості про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого товару за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, однак позивач на його вимогу їх в повному обсязі не надав.

За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що документи, надані позивачем до митної декларації, не містять достатньої інформації щодо заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів в повному обсязі на пропозицію митного органу, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.

Таким чином, дослідивши надані позивачем документи, суд прийшов до висновку про наявність у відповідача обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, а відтак і правильності визначення митної вартості.

З огляду на встановлені судом обставини справи, оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для визначення заявленої митної вартості, митним органом правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

За положеннями статі 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСТУ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.05.2024.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна