Справа № 160/1707/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2024 рокуСправа №160/1707/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати їй призначеної раніше пенсії по втраті годувальника на підставі довідок від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 про розмір грошового забезпечення годувальника станом на 01.01.2021 року та на 01.01.2022 року, починаючи з 01.11.2023 р.;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй раніше призначеної пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідок від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 про розмір грошового забезпечення годувальника станом на 01.01.2021 року та на 01.01.2022 року, починаючи з 01.11.2023 р., з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у виплаті недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 , у зв`язку із його смертю, пенсії в розмірі 435 033,72 грн.;
- зобов`язати відповідача виплатити їй недоодержану її чоловіком, ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю пенсію, в розмірі 435 033,72 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
27.02.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заву в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Після скасування положень постанови КМУ "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" та на час розгляду адміністративної справи, Урядом України не було прийнято відповідного рішення про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), не введено нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством та не внесено відповідні зміни до постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та постанови КМУ "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Крім того, Головне управління від ПФУ не отримувало повідомлень про прийняття КМУ нових рішень щодо перерахунку пенсій особам, пенсія яким призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Отже, враховуючи вищевикладене, перерахунок пенсії позивача за минулий час, повинен бути здійснено не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів, тобто, за 12 місяців, які передують даті подання заяви на перерахунок пенсії та нової довідки про розмір грошового забезпечення, а не з дати з якої вимагає позивач. Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідок від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 про розмір грошового забезпечення годувальника станом на 01.01.2021 р. та на 01.01.2022 р., суперечать приписам ст.63 Закону № 2262-ХІІ. Так, позивач зверталася до Головного управління за перерахунком пенсії на підставі нової довідки про склад грошового забезпечення при цьому надала копію цієї довідки, проте, чинним законодавством України не передбачено проведення перерахунку та виплату пенсії на підставі копії довідки про розмір грошового забезпечення.
Позивач також вказує, що вона з чоловіком, на день його смерті проживали разом за однією адресою, у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 16.03.2012 року Дзержинським відділом актів реєстрації цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №59, також їй призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 30% від суми місячного заробітку за померлого чоловіка. Позивач вважає, що має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті чоловіку, але не була виплачена пенсійним органом останньому у зв`язку із його смертю. Враховуючи викладене, позивач просила суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому.
Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 03.04.2024 року №203д призначено повторний автоматизований розподіл справи.
03.04.2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №160/1707/24 була передана судді Кучмі К.С.
Ухвалою суду від 08.04.2024 року прийнято до свого провадження адміністративну справу.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 01.11.2023 року.
Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції 24.11.2023 року виготовлено довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 №3/2516 за нормами чинними станом на 01.01.2021 року та №3/2517 за нормами чинними станом на 01.01.2022 року, за посадою начальник установи-директор підприємства установи Криворізької виправної колонії УДДУПВП у Дніпропетровській області (№80).
Позивач 28.11.2023 року звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновлених довідок.
Листом від 04.12.2023 року відповідач повідомив позивача, що оскільки повідомлення від Мінсоцполітики про підстави для перерахунку пенсій за даними грошового забезпечення станом на 01.01.2021 р., на 01.01.2022 р. до Пенсійного фонду України не надходило, для проведення перерахунку пенсій підстави відсутні.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною четвертою статті 9 цього Закону передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно із частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до положень статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно із частиною першою статті 51 Закону № 2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Застосування цих нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 Верховний Суд дійшов таких висновків:
"(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням".
Застосовуючи зазначені вище висновки в контексті обставин цієї справи, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області у проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.02.2021 р. та 01.02.2022 р. на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 №3/2516 за нормами чинними станом на 01.01.2021 року та №3/2517 за нормами чинними станом на 01.01.2022 року, за посадою начальник установи-директор підприємства установи Криворізької виправної колонії УДДУПВП у Дніпропетровській області (№80) відповідно, є протиправною.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 22.09.2022 р. у справі № 500/2392/21.
В свою чергу, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.
Однак, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Матеріалами справи підтверджено, що Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції було підготовлено оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для перерахунку пенсії від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 та які направлені на адресу сторін супровідним листом від 24.11.2023 року.
Суд звертає увагу, що довідки від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 сформовані уповноваженим на те органом та є чинними. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Матеріалами справи також підтверджено звернення позивача до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновлених довідок.
Таким чином, оскільки Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції були підготовлені нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 р. та на 01.01.2022 р. такі довідки були надані Головному управлінню ПФУ в Дніпропетровській області, то відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у такому перерахунку.
З огляду на викладене, виходячи з того, що позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно із постановою КМУ №704 і відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ станом на 01.01.2021 р. та на 01.01.2022 р., з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та провести виплату пенсії позивачу пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідок від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 про розмір грошового забезпечення годувальника станом на 01.01.2021 року та на 01.01.2022 року, починаючи з 01.11.2023 р., з урахуванням виплачених сум.
Щодо позовних вимог про зобов`язання виплатити недоодержану позивача чоловіком, пенсії у зв`язку зі смертю, суд зазначає наступне.
Статтею 61 вказаного Закону визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі також - Порядок 3-1, в редакції станом на час спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 4 Порядку 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Отже, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Суд зазначає, що однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам, є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера.
При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України.
- визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №3/825 від 24.09.2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №3/825 від 24.09.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення (без обмежень);
- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №3/825 від 24.09.2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення (без обмежень);
- в іншій частині позовних вимог - відмовлено;
- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
На виконання вказаного рішення суду пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату за рішенням суду за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року в сумі 435 033,72 грн.. Спору щодо розміру нарахованої доплати між сторонами немає.
Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, пенсійним органом за життя пенсіонера ОСОБА_2 було нараховано останньому доплату пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року в сумі 435 033,72 грн.
Після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 (позивач) у шестимісячний строк, встановлений статтею 61 Закону №2262-ХІІ, після смерті пенсіонера, звернулася до пенсійного органу із заявою від 29.11.2023 року про виплату недоодержаної пенсії померлого чоловіка.
З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті її чоловіку ОСОБА_2 , але не була виплачена відповідачем останньому у зв`язку із його смертю.
Згідно із частиною 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Частиною 4 статті 379 КАС України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, замінити сторону у виконавчому листі можливо лише у випадку видачі такого виконавчого листа, а замінити сторону виконавчого провадження лише за умови відкритого виконавчого провадження, та за умови якщо сторона вибула і у неї є правонаступник.
Водночас, як вказав суд вище, пенсійні виплати згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які залишилися неодержаними пенсіонером у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Тобто, в цих матеріальних правовідносинах на вказані пенсійні виплати не може виникнути правонаступництво. Як наслідок, відсутні й підстави для процесуального правонаступництва згідно із статтею 369 КАС України.
Натомість батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, а також особи, які належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, мають право на одержання цих сум невиплаченої пенсії в порядку адміністративної процедури, яка передбачена статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"
Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
В спірному випадку право вимоги у визначеного кола осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку із смертю пенсії в розмірі 435 033,72 грн., відтак слід зобов`язати відповідача провести виплату позивачу недоодержану її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку із смертю пенсії в розмірі 435 033,72 грн.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, тому судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії призначеної по втраті годувальника на підставі довідок від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 про розмір грошового забезпечення, станом на 01.01.2021 року та на 01.01.2022 року, починаючи з 01.11.2023 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідок від 24.11.2023 року №3/2516 та №3/2517 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 року та на 01.01.2022 року, починаючи з 01.11.2023 р., з урахуванням виплачених сум.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю, пенсії в розмірі 435 033,72 грн.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести виплату ОСОБА_1 недоодержану її чоловіком ОСОБА_2 пенсію у зв`язку зі смертю, в розмірі 435 033,72 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма