Справа № 300/8646/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" травня 2024 р. справа № 300/8646/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" до Державної митної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України, Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання сформувати висновок про повернення коштів авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку, і надіслати його для виконання, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (надалі по тексту також позивач, ТОВ "Карпатнафтохім"), в інтересах якого на підставі довіреності від 06.12.2022 діє адвокат Бойко Зоряна Романівна (надалі по тексту також - представник позивача, адвокат Бойко З.Р.), звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної митної служби України (надалі по тексту також відповідач, митний орган, Держмитслужба, Митниця), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України (надалі по тексту також - третя особа 1, Казначейство), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України щодо нездійснення формування та подання у визначений законом строк до Державної казначейської служби України висновку про повернення ТОВ "Карпатнафтохім" коштів авансових платежів (передоплати) сплачених на депозитний рахунок Державної митної служби України у сумі 5 857 000,00 гривень (п`ять мільйонів вісімсот п`ятдесят сім тисяч гривень нуль копійок);
зобов`язати Державну митну службу України сформувати висновок про повернення ТОВ "Карпатнафтохім" коштів авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку за формою згідно з додатком 1 до "Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за №643, та надіслати його до Казначейства для виконання.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ "Карпатнафтохім", керуючись статтею 299 Митного кодексу України (надалі по тексту також Кодекс, МК України), здійснено авансові платежі (передоплату), як попереднє грошове забезпечення сплати майбутній митних платежів, згідно з платіжними дорученнями від 23.01.2023 за №343 та від 08.02.2023 за №523 на депозитний рахунок Держмитслужби, відкритий у Державній казначейській службі України, в сумах 3 450 000,00 гривень та 5 800 000,00 гривень відповідно.
ТОВ "Карпатнафтохім" звернулося до Державної митної служби України із заявою за №266 від 29.05.2023 про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку, така від імені ТОВ "Карпатнафтохім" підписана ОСОБА_1 .
У відповідь на цю заяву Держмитслужба листом за №15/15-01-01/13/2526 від 07.06.2023, серед іншого, зазначила про відсутність відомостей про ОСОБА_1 як уповноваженої особи ТОВ "Карпатнафтохім" у облікових даних Держмитслужби.
З приводу наведеного позивач зазначає, що Митниця діяла у не передбачений законом спосіб, зокрема у порушення вимог "Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за №643 (надалі по тексту також Порядок №643), не сформувала висновок про повернення коштів авансових платежів (передоплати), не підписала його та не зареєструвала засобами автоматизованої системи митного оформлення з подальшим направленням до Державної казначейської служби України, натомість надіслала ТОВ "Карпатнафтохім" відповідь про невідповідність заяви за №266 від 29.05.2023 вимогам пункту 2 Розділу ІІ Порядку №643.
ТОВ "Карпатнафтохім" повторно звернулося до відповідача із заявою про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку за №312 від 14.06.2023, котра від імені ТОВ "Карпатнафтохім" також підписана ОСОБА_1 .
До цієї заяви додано копію довіреності за №10/1-42 від 08.12.2022, видану ТОВ "Карпатнафтохім" в особі генерального директора ОСОБА_2 на уповноважену особу першого заступника генерального директора головного інженера ОСОБА_1 .
У відповідь Державна митна служба України листом за №15-15-0101-13/2812 від 23.06.2023 повідомила, що з метою прийняття виваженого рішення в умовах воєнного стану щодо наявності підстав для повернення платнику податків ТОВ "Карпатнафтохім" вмотивованої відмови, відповідач звернувся до Офісу Генерального прокурора та Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо надання у межах компетенції інформації стосовно наявних обмежень та/або заборон в частині розпорядження ТОВ "Карпатнафтохім" коштами авансових платежів у сумі 5 857 000,00 гривень, які перебувають на депозитному рахунку Держмитслужби, відкритому у Державній казначейській службі України.
Водночас у листі за №15/15-01-01/13/3273 від 24.07.2023 позивачу повідомлено, що для вирішення питання із повернення коштів авансових платежів ТОВ "Карпатнафтохім" запропоновано виконати вимоги приписів частини 7 статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" від 10.11.2015 за №772-VIII.
ТОВ "Карпатнафтохім", вважаючи, що коментована відповідь не узгоджується з регламентованими Порядком №643 діями митного органу, котрі ті був зобов`язаний здійснити, вказуючи на невідповідність змісту останньої предмету заяви за №312 від 14.06.2023, звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Одночасно судом витребувано у сторін письмові докази, необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.23-24).
На адресу суду через систему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи від Державної митної служби України 05.01.2024 надійшла заява від 04.01.2024 про продовження процесуального строку (а.с.30-43).
Відповідач скористався правом подання відзиву, який разом з витребуваними письмовими доказами, надійшов на адресу суду 05.01.2024 з поміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" (а.с.44-86). З доводами позивача, викладеними у позовній заяві, відповідач не погоджується, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини.
Зазначає, що довіреність за №10/1-42 від 08.12.2022, додана до заяви ТОВ "Карпатнафтохім" за №312 від 14.06.2023 про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку не підтверджує повноваження ОСОБА_1 на подання та підписання такої, з огляджу на відсутність відомостей про нього, як про особу, уповноважену ТОВ "Карпатнафтохім" на вчинення таких дій від імені юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
На підтвердження цього посилається на вимогу пункту 13 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" за №755-IV від 15.05.2003 (надалі по тексту також Закон України №755-IV), якою встановлено обов`язковість відображення таких відомостей у вищезгаданому реєстрі.
Зокрема, відсилаючи до приписів статті 10 Закону України №755-IV про статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, стверджує, що відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким, в тому числі, є і митний орган.
Відмову в задоволенні заяви за №312 від 14.06.2023 обґрунтовує відсутністю доданих до такої заяви інших доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_1 , крім довіреності за №10/1-42 від 08.12.2022.
Окрім цього, на підтвердження своєї позиції звертається до висновків, сформованих в ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/6166/23 за позовом ТОВ "Карпатнафтохім" до Державної митної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, якою вказану позовну заяву залишено без розгляду з мотивів.
З огляду на вказане, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
В межах відзиву митним органом також запропоновано залучити Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Від ТОВ "Карпатнафтохім" 10.01.2024 через систему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла відповідь на відзив (а.с.87-94), де позивач звертає увагу суду на відсутності законодавчого обов`язку платника податків підписувати заяву про повернення коштів авансових платежів (передоплати), як і відсутності такого обов`язку накладеного щодо керівника юридичної особи.
Також заперечує проти залучення АРМА до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (надалі по тексту також третя особа 2, Агентство з розшуку та менеджменту активів, АРМА) (а.с.95-97).
Агентство з розшуку та менеджменту активів скористалося правом на надання пояснень, котрі 19.01.2024 надійшли на адресу суду через систему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с.103-141).
Зі змісту пояснень судом з`ясовано, що на виконання вимог Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" від 10.11.2015 за №772-VIII (надалі по тексту також Закон №772-VIII), АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
Разом з тим повідомлено, що наявних обмежень та/або заборон щодо розпорядження ТОВ "Карпатнафтохім" коштам авансових платежів у сумі 5 857 000,00 гривень, які перебувають на депозитному рахунку Держмитслужби, відкритому в Державній казначейській службі України, на адресу АРМА ухвали з відповідними зверненнями прокурора, слідчого судді, суду щодо арешту рахунків позивача та передачі їх в управління АРМА не надходили.
Від Державної митної служби України з поміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 19.01.2024 на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с.142-160).
Клопотанням ТОВ "Карпатнафтохім" від 19.01.2024 до матеріалів справи долучено письмові докази (а.с.161-172).
Державна казначейська служба України, отримавши 25.12.2023 ухвалу про відкриття провадження у справі (а..с29), не скористалося право надання письмового пояснення у справі.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими статтею 262 КАС України дану адміністративну справу, вивчивши адміністративний позов, зміст відзиву на позов та відповіді на відзив, письмові пояснення, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ТОВ "Карпатнафтохім" здійснено авансові платежі (передоплату), як попереднє грошове забезпечення сплати майбутній митних платежів, згідно з платіжними дорученнями від 23.01.2023 за №343 та від 08.02.2023 за №523 (надалі по тексту також платіжні доручення) на депозитний рахунок Держмитслужби, відкритий у Державній казначейській службі України, в сумах 3 450 000,00 гривень та 5 800 000,00 гривень відповідно (а.с.12).
Відомості витягу з особового рахунку ТОВ "Карпатнафтохім", відкритого в Державній казначейській службі України, містять відображення надходження коштів за вказаними платіжними дорученнями, а також дані вантажної митної декларації за номером UA206070/2023/000540, митний платіж за якою у сумі 3 414 166,57 гривень проведено 23.01.2023 (зворотній бік а.с.72).
Окремо зазначено, що залишок коштів передоплати (доплати) станом на 08.02.2023 складає 5 857 247,85 гривень (зворотній бік а.с.72).
ТОВ "Карпатнафтохім" звернулося до Державної митної служби України з заявою за №266 від 29.05.2023 про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку (а.с.13).
Зі змісту коментованої заяви судом встановлено наступні відомості: позивач вказує про відсутність планів здійснювати митне оформлення товарів зі сплатною митних платежів, відтак вимагає повернути залишки коштів з попередньої оплати у сумі 5 857 000,00 гривень, котра була здійснена згідно платіжних доручень за №343 від 23.01.2023 та за №523 від 08.02.2023, на поточний рахунок позивача у банку, зазначено відповідні реквізити уповноваженого банку (а.с.13).
Така заява від імені ТОВ "Карпатнафтохім" підписана ОСОБА_1 , першим заступником генерального директора головним інженером та головним бухгалтером ОСОБА_3 , містить відтиск круглої печатки з кодом ЄДРПОУ позивача 33129683 (а.с.13).
У відповідь на цю заяву Держмитслужба листом за №15/15-01-01/13/2526 від 07.06.2023, серед іншого, зазначила про відсутність відомостей про ОСОБА_1 як уповноваженої особи ТОВ "Карпатнафтохім" у облікових даних Держмитслужби, що є підставою для відмови у поверненні суми, вказаної у заяві (а.с.14).
ТОВ "Карпатнафтохім" повторно звернулося до Державної митної служби України з заявою за №312 від 14.06.2023 про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку, зміст якої є аналогічним до заяви за №266 від 29.05.2023, також, поряд ОСОБА_3 , підписана ОСОБА_1 (а.с.15).
До цієї заяви додано копію довіреності від 08.12.2022 за №10/1-42, за змістом якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" в особі генерального директора ОСОБА_2 такою довіреністю уповноважує першого заступника генерального директора головного інженера Оленюка В.Я. на здійснення вичерпного переліку повноважень в інтересах позивача та від його імені (а.с.18).
Митний орган листом за №15/15-01-01/13/2812 від 23.06.2023 надано відповідь, зокрема, зазначено, що з метою прийняття виваженого рішення в умовах воєнного стану щодо наявності підстав для повернення коштів з депозитного рахунку або направлення позивачу вмотивованої відмови, Держмитслужба звернулася до Офісу Генерального прокурора та Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо надання у межах компетенції інформації та копій документів стосовно наявних обмежень та/або заборон щодо розпорядження ТОВ "Карпатнафтохім" коштами авансових платежів у сумі 5 857 000,00 гривень, які перебувають на депозитному рахунку Держмитслужби, відкритому в Державній казначейській службі України.
Вказано також, що після отримання відповідей на вказані запити позивача буде повідомлено додатково (а.с.16).
Листом за №08-1/15-01/8.7/4221 від 28.06.2023 Державна митна служба України звернулася до Офісу Генерального прокурора і Агентства з розшуку та менеджменту активів з проханням надати у межах компетенції інформацію та копії документів стосовно наявних обмежень та/або заборон щодо розпорядження ТОВ "Карпатнафтохім" коштами авансових платежів у сумі 5 857 000,00 гривень, які перебувають на депозитному рахунку Держмитслужби, відкритому в Державній казначейській службі України (а.с.75-76).
Водночас, митний орган проінформовано про не застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема накладення арешту, щодо зазначених у листі Держмитслужби коштів авансових платежів (передоплати) ТОВ "Карпатнафтохім" у сумі 5 857 000,00 гривень (а.с.77).
Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів листом за №1336/6.1-17-23/6 від 14.07.2023 сповіщено наступне: станом на дату надання коментованої відповіді, наявних обмежень та/або заборон щодо розпорядження ТОВ "Карпатнафтохім" коштам авансових платежів (передоплати) у сумі 5 857 000,00 гривень, які перебувають на депозитному рахунку Держмитслужби, відкритому в Державній казначейській службі України, немає, оскільки на адресу АРМА ухвали з відповідними зверненнями прокурора, слідчого судді, суду щодо арешту рахунків ТОВ "Карпатнафтохім" та передачі їх в управління АРМА не надходили (а.с.78-79).
Водночас у листі від 24.07.2023 за №15/15-01-01/13/3273 позивачу повідомлено, що листом від 14.07.2023 за №1336/6.1-17-23/6 АРМА проінформовано Держмитслужбу про надходження звернень прокурора разом з копіями ухвал (а.с.80):
Підпунктом 14 пункту 4 Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 за №613, визначено, що АРМА здійснює заходи, пов`язані з фактичним прийняттям активів в управління за зверненням прокурора або слідчого за вказівкою прокурора, приймає від прокурора активи згідно з актами приймання-передачі.
Відповідно до приписів частини 7 статті 21 Закону України від 10.11.2015 за №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" у разі здійснення управління активами у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі чи акцій, паїв управитель під час здійснення повноважень власника таких активів у вищих органах управління відповідної юридичної особи зобов`язаний погоджувати свої дії з власником таких активів.
Виходячи із наведеного, для вирішення питання щодо повернення коштів авансових платежів ТОВ "Карпатнафтохім" запропоновано виконати вимоги приписів частини 7 статті 21 Закону №772-VIII.
Вважаючи, що позивачем було виконано передбачені частиною 2 розділу ІІ "Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів", затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за №643 вимоги щодо змісту та порядку подання заяви, у відповідь на що Державною митною службою України не здійснено формування та подання у визначений законом строк до Державної казначейської служби України висновку про повернення ТОВ "Карпатнафтохім" коштів авансових платежів (передоплати), сплачених на депозитний рахунок Державної митної служби України у сумі 5 857 000,00 гривень, ТОВ "Карпатнафтохім" звернулися до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 (надалі по тексту також МК України, Кодекс).
За змістом пункту 27 статті 4 МК України, митні платежі включають в себе мито, акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).
Порядок сплати митних платежів, регламентований статтею 298 Кодексу передбачає, що суми митних платежів, нараховані декларантом (уповноваженою ним особою) або митним органом, підлягають перерахуванню безпосередньо на єдиний казначейський рахунок.
При цьому, коментований Кодекс визначає процедуру сплати митних платежів із застосуванням авансових платежів (передоплати), встановленому статтею 299 Митного кодексу України.
Згідно частини 2 даної статті, авансовими платежами (передоплатою) є грошові кошти, внесені платником податків за власним бажанням на рахунки, відкриті на ім`я митних органів в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних платежів.
Кошти авансових платежів не вважаються митними платежами, доки особа, яка внесла такі платежі, не зробить розпорядження про це митному органу та не будуть виконані відповідні митні формальності. З моменту початку виконання таких митних формальностей кошти авансових платежів у сумі, на яку зроблено розпорядження, не підлягають використанню на будь-які інші цілі. Після завершення митних формальностей кошти у сумі, на яку зроблено розпорядження, перераховуються митним органом до державного бюджету. У разі відмови від завершення митних формальностей сумі авансових платежів, на яку зроблено розпорядження, повертається статус авансових платежів (частина 4 статті 299 МК України).
Додатково статтею 291 вказаного Кодексу визначено випадки, коли обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими), у разі здійснення особою, відповідальною за сплату митних платежів, розпорядження про використання коштів авансових платежів, а саме:
а) при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення;
б) якщо сплата не пов`язана із здійсненням митного оформлення товарів, - з моменту списання коштів з авансового рахунку при перерахуванні їх до державного бюджету.
В контексті "надання особою розпоряджень на виконання відповідних митних формальностей", необхідно зазначити, що митне оформлення, згідно положень частини 1 статті 248 МК України, розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Як встановлено судом з матеріалів справи, ТОВ "Карпатнафтохім" було здійснено авансові платежі (передоплату), як попереднє грошове забезпечення сплати майбутній митних платежів, згідно з платіжними дорученнями від 23.01.2023 за №343 та від 08.02.2023 за №523 (надалі по тексту також платіжні доручення) на депозитний рахунок Держмитслужби, відкритий у Державній казначейській службі України, в сумах 3 450 000,00 гривень та 5 800 000,00 гривень відповідно (а.с.12).
Відомості витягу з особового рахунку ТОВ "Карпатнафтохім", відкритого в Державній казначейській службі України, містять відображення надходження коштів за вказаними платіжними дорученнями, а також дані вантажної митної декларації за номером UA206070/2023/000540, митний платіж за якою у сумі 3 414 166,57 гривень проведено 23.01.2023 (зворотній бік а.с.72).
Окремо зазначено, що залишок коштів передоплати (доплати) станом на 08.02.2023 складає 5 857 247,85 гривень (зворотній бік а.с.72).
Матеріали справи не містять доказів направлення позивачем на адресу Митниці будь-яких розпоряджень щодо виконання митних формальностей в рахунок попередньо внесених авансових платежів (передоплати) частково або повністю на суму 5 857 247,85 гривень, що перебувала в залишку на депозитному рахунку Державної казначейської служби України.
Дана обставина сторонами не заперечується.
Відтак, суд доходить висновку, що станом на дату звернення ТОВ "Карпатнафтохім" до Державної митної служби України із заявами про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку за №266 від 29.05.2023 та за №312 від 14.06.2023 та на дату ухвалення рішення у даній адміністративній справі, в розумінні статті 299 Митного кодексу України, кошти у сумі 5 857 247,85 гривень не набули статусу митних платежів та вважаються авансовими платежами (передоплатою).
Відповідно до частини 5 статті 299 МК України, повернення коштів авансових платежів здійснюється згідно "Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за №643 (надалі по тексту також Порядок №643), якщо заяву про повернення подано до митного органу протягом 1095 днів з дня внесення таких коштів на рахунок митного органу. Відсотки на суму коштів, унесених як авансові платежі, не нараховуються.
При цьому, кошти авансових платежів, що перебувають на рахунку митного органу без розпорядження про використання протягом 1095 днів з дня їх внесення, підлягають перерахуванню до державного бюджету у строк до 30 днів (частина 6 статті 299 МК України).
Додатково суд зазначає, що ТОВ "Карпатнафтохім" при поданні заяв на повернення коштів авансових платежів (передоплати) за №266 від 29.05.2023 та за №312 від 14.06.2023 дотримано встановленого коментованим Кодексом строку, відтак у позивача виникло право на таке повернення.
Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку №643 встановлено, що для повернення коштів авансових платежів (передоплати) платник податків подає до Держмитслужби (в разі сплати коштів на єдиний рахунок) або відповідної митниці Держмитслужби (в разі сплати на депозитний рахунок митниці Держмитслужби або банківський рахунок) заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
При цьому, така заява повинна містити наступні дані:
найменування та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України платника - юридичної особи (надалі по тексту також - код за ЄДРПОУ), або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків платника - фізичної особи (надалі по тексту також - реєстраційний номер облікової картки платника податків), або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, та для нерезидентів);
суму коштів до повернення;
напрям перерахування коштів:
поточний рахунок платника податків в установі банку із зазначенням реквізитів;
для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);
для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава (у разі повернення фізичним особам з депозитних рахунків митниць Держмитслужби):
на депозитний рахунок іншої митниці Держмитслужби;
на банківський рахунок іншої митниці Держмитслужби, якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою.
Зі змісту заяви ТОВ "Карпатнафтохім" за №266 від 29.05.2023 судом встановлено наступні відомості: позивач вказує про відсутність планів здійснювати митне оформлення товарів зі сплатною митних платежів, відтак вимагає повернути залишки коштів з попередньої оплати у сумі 5 857 000,00 гривень, котра була здійснена згідно платіжних доручень за №343 від 23.01.2023 та за №523 від 08.02.2023, на поточний рахунок позивача у банку, зазначено відповідні реквізити уповноваженого банку (а.с.13).
Коментована заява від імені ТОВ "Карпатнафтохім" підписана першим заступником генерального директора головним інженером ОСОБА_1 та головним бухгалтером ОСОБА_3 , містить відтиск круглої печатку з кодом ЄДРПОУ позивача 33129683 (а.с.13).
У відповідь на цю заяву Держмитслужба листом за №15/15-01-01/13/2526 від 07.06.2023, серед іншого, зазначила про відсутність відомостей про ОСОБА_1 як уповноваженої особи ТОВ "Карпатнафтохім" у облікових даних Держмитслужби, що є підставою для відмови у поверненні суми, вказаної у заяві (а.с.14).
З цього приводу, суд вважає за необхідне відзначити наступне.
За визначенням, наведеним у пункті 8 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.
При цьому, уповноважена особа (представник) особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта (пункт 63 частини 1 статті 4 МК України).
Питання обліку осіб, які під час провадження своєї діяльності є учасниками відносин, що регулюються законодавством України з питань митної справи, регламентоване статтею 455 Кодексу.
Частиною 1 вказаної статті встановлено, що центральний орган виконавчої влади, котрий реалізує державну митну політику, веде централізований облік осіб (резидентів та нерезидентів): декларантів, перевізників, гарантів, АЕО, інших підприємств, контроль за діяльністю яких здійснюється митними органами.
Пункт 3 Розділу І "Порядку обліку осіб, які під час провадження своєї діяльності є учасниками відносин, що регулюються законодавством України з питань митної справи", затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2015 за №552 (надалі по тексту також Порядок №552), визначає застосовність до осіб, перелічених у частині 1 статті 455 Кодексу, вимог щодо обліку.
З даних Єдиного державного інформаційного веб-порталу "Єдине вікно для міжнародної торгівлі" Державної митної служби України, а саме Реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами, судом з`ясовано факт перебування ТОВ "Карпатнафтохім" на обліку Державної митної служби України з 21.01.2005 (а.с.173).
Суд звертає увагу, що коментована норма встановлює вичерпний перелік учасників митних відносин, до яких звернено обов`язок щодо перебування на обліку у Державній митній службі України, серед яких не міститься "уповноваженої особи декларанта".
Більше того, в контексті наведеного необхідно зазначити, що в розумінні Митного кодексу України, уповноважена особа (представник) наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, до яких в широкому тлумаченні відноситься й процедура направлення заяви про повернення авансових платежів (передоплати), виключно на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом.
Жодних додаткових умов, як зокрема й перебування такої особи на обліку у Держмитслужби, не є визначальними при наділенні останньої повноважень вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей.
Системний аналіз Порядку №643 дозволяє виокремити наступні підстави для відмови платнику податків у поверненні авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку:
у разі якщо зазначеної в заяві платника податків суми за даними автоматизованої системи митного оформлення (надалі по тексту також АСМО) в повному обсязі немає;
у разі якщо заявник не виконав вимог пункту 2 Розділу ІІ.
При цьому, необхідно зауважити, що неперебування на обліку в митних органах осіб, визначених частиною першою цієї статті, є підставою для відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (частина 8 статті 455 МК України).
Тобто, Митний кодекс України визначає вичерпний перелік правових наслідків, які настають за умови неперебування особи, визначеної частиною 1 статті 455 Кодексу, на обліку в митних органах, до яких не відноситься відмова у поверненні авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку.
Відтак, суд доходить висновку, що відсутність відомостей про ОСОБА_1 як уповноваженої особи ТОВ "Карпатнафтохім" у облікових даних Держмитслужби, не є обґрунтованою підставою для відмови у поверненні суми вказаної у заяві за №266 від 29.05.2023 у розумінні Порядку №643.
Як вже було встановлено судом вище по тексту судового рішення, заява про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку за №312 від 14.06.2023 від імені ТОВ "Карпатнафтохім", зміст котрої судом з`ясовано та виснувано про її аналогічність заяві за №266 від 29.05.2023, також підписана ОСОБА_1 (а.с.15).
До цієї заяви додано копію довіреності від 08.12.2022 за №10/1-42, за змістом якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" в особі генерального директора Підсадюка Івана Михайловича такою довіреністю уповноважує першого заступника генерального директора головного інженера Оленюка В.Я. на здійснення вичерпного переліку повноважень в інтересах позивача та від його імені (а.с.18).
Щодо заперечення відповідача стосовно наявності у ОСОБА_1 повноважень на підписання заяви за №312 від 14.06.2023 від імені ТОВ "Карпатнафтохім" з підстав відсутності про нього відомостей як про особу, яка може вчиняти дії від імені такої юридичної особи, зокрема підписувати таку заяву, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, то суд звертає увагу на таке.
Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (частина 1 статті 80 Цивільного кодексу України (надалі по тексту також ЦК України, Кодекс).
Частиною 4 статті 87 коментованого Кодексу визначено, що юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.
Зокрема, за змістом частини 1 статті 89 ЦК України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" за №755-IV від 15.05.2003 (надалі по тексту також Закон України №755-IV).
Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (надалі по тексту також Єдиний державний реєстр) єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи (пункт 1 частини 1 статті 1 Закону України №755-IV).
До відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, в контексті релевантних спірних правовідносин, відносять відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (пункт 13 частини 2 статті 9 Закону України №755-IV).
Судом, з відомостей Товариства, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, встановлено, що коментована вище графа містить запис наступного змісту: керівником, а саме генеральним директором ТОВ "Карпатнафтохім", обраним до 08.12.2022 включно, є ОСОБА_2 (а.с.174).
Відповідно до частини 4 статті 10 Закону України №755-IV, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
При цьому, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Натомість, у разі, якщо такі відомості не внесені до Єдиного державного реєстру, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (частина 1,3 статті 10 Закону України №755-IV).
Системний аналіз зазначених вище положень дає підстави сформувати наступний висновок: відсутність у Єдиному державному реєстрі відомостей, що підлягають внесенню до нього, не є належним та достатнім підтвердженням відсутності таких даних та/або інформації в принципі, позаяк такий реєстр здійснює функцію єдиної інформаційної системи, що забезпечує збирання, накопичення, облік тощо відомостей, проте не є виключним джерелом їх походження.
Більше того, суд звертає увагу на не застосовності частини 3 статті 10 Закону України №755-IV до правовідносин, що виникають у процесі розгляду Державною митною службою України заяви платника податків про повернення коштів авансових платежів (передоплати), зокрема як на підставу відмови митного органу у поверненні таких коштів, адже останнє не узгоджується з вимогами Положення №643, позаяк вжиття даної норми обмежується випадком зверненням до суду за умови існування спору з третьою особою.
Відтак, покликання Держмитслужби про достатність факту підтвердження відсутності відомостей ОСОБА_1 , внесених до Єдиного державного реєстру, котрі свідчили б про наявність у нього повноважень представника ТОВ "Карпатнафтохім", як на підставу відмови у поверненні коштів авансових платежів (передоплати) у розумінні пункту 2 Розділу ІІ Порядку №643, не знаходять належного правового підґрунтя.
Так, висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалах від 03.02.2020 у справі №160/6823/19 та від 02.08.2023 у справі №200/297/23 не підлягають застосуванню у даній адміністративній справі, що розглядається, з мотивів нетотожності предмету перевірки судами: коментовані ухвали досліджують питання умов існування в особи права на самопредставництво юридичної особи в контексті адміністративної юрисдикції за відсутності відповідного запису у Єдиному державному реєстрі, в той час як у даній справі з`ясуванню підлягає наявність чи відсутність повноважень у особи на представництво юридичної особи в органах митної служби.
Як вже було встановлено судом вище по тексту судового рішення, до заяви про повернення коштів попередньої оплати з єдиного казначейського рахунку на поточний рахунок в банку за №312 від 14.06.2023 додано копію довіреності від 08.12.2022 за №10/1-42, зі змісту якої слідує наступне: Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" в особі генерального директора ОСОБА_2 такою довіреністю уповноважує першого заступника генерального директора головного інженера ОСОБА_1 на здійснення вичерпного переліку повноважень в інтересах позивача та від його імені (а.с.18).
Зокрема, до повноважень включено такі: "Бути уповноваженим представником Товариства та представляти його інтереси у […] органах митної служби, органах Державного казначейства […]", "Заповнювати та подавати від імені Товариства документи, […]" "Для виконання цієї довіреності представнику надається право розписуватися від імені Товариства, […]"; (а.с.70).
В частині доводів відповідача про те, що повноваження першого заступника генерального директора головного інженера щодо виконання обов`язків генерального директора на підставі довіреності можуть бути реалізовані лише у випадку відсутності генерального директора, суд вважає за необхідне виходити з такого.
На підтвердження коментованої позиції, Держмитслужба звертається до змісту ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/6166/23 за позовом ТОВ "Карпатнафтохім" до Державної митної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, якою такий позов було залишено без розгляду.
В контексті спірних правовідносин, що склалися в даній адміністративній справі, суд звертає увагу на такі відомості, з`ясовані зі змісту ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/6166/23:
"У матеріалах справи наявна довіреність №10/1-42 від 08.12.2022, відповідно до якої керівник товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" Підсадюк І.М. уповноважив першого заступника генерального директора - головного інженера ОСОБА_1 бути представником товариства (а.с.37).
Також в матеріалах справи наявна посадова інструкція першого заступника генерального директора головного інженера, затвердженої наказом ТОВ "Карпатнафтохім" №13 від 15.01.2021 (а.с.93-99).
Відповідно до п. 1.8 вищевказаної посадової інструкції, головний інженер у випадку відсутності Генерального директора виконує обов`язки Генерального директора на підставі відповідних документів, зокрема але не виключно, має право у відповідності до вимог статуту вести справи товариства у всіх судових інстанціях, в тому числі в порядку нагляду, з усіма правами, передбаченими законом для позивача, цивільного позивача, відповідача, третьої особи, в тому чисті з правом подачі позову, часткової або повної відмови від позову або визнання позову не дійсним, заміни предмету позову, укладення мирової угоди, одержувати рішення суду та будь-які інші документи, оскаржувати рішення суду, знайомитись з матеріалами справи, робити з них виписки, знімати копії, вести переговори, давати пояснення, приймати участь у розгляді справи та інше.
Таким чином, повноваження першого заступника генерального директора головного інженера щодо виконання обов`язків генерального директора на підставі відповідних документів, які визначені 1.8 посадової інструкції, передбачені лише у випадку відсутності генерального директора.
В матеріалах справи відсутні докази щодо відсутності генерального директора ТОВ "Карпатнафтохім" станом на дату звернення до суду із позовною заявою, а саме станом на 07.09.2023. Крім того, до суду не подано документів щодо призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки керівника товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" на дату звернення позивача до суду."
Так, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина 1 статті 237 Цивільного кодексу України).
За змістом частини 1, 2 стаття 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє, та не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.
Відповідно до частини 3 статті 244 Кодексу довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
При цьому, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (частина 1 статті 246 ЦК України).
Водночас, згідно частини 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України, Кодекс), юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Отже, КАС України визначає перелік осіб, які можуть представляти інтереси юридичних осіб в адміністративному процесі, при чому, на відміну від переліку носіїв права на самопредставництво, перелік документів, що підтверджують таке право, є вичерпним.
Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як "самопредставництво" і "представництво". Для визнання особи такою, яка діє в порядку самопредставництва, потрібно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
Більше того, поняття "представництво за довіреністю на вчинення правочинів" та "процесуальне представництво" не є тотожними, оскільки специфіка представництва за довіреністю в адміністративному судочинстві зумовлена його публічно-правовим та офіційним характером і передбачає врегулювання саме нормами процесуального права, а не матеріального.
Таким чином, у справі №300/6166/23 суд дійшов наступного висновку: за відсутності додаткового уповноваження, перший заступник генерального директора головний інженер не міг реалізовувати процесуальні обов`язки генерального директора, покладаючись виключно на положення посадової інструкції, оскільки втілення останніх могло бути здійснене виключно у випадку відсутності генерального директора, доказів чому не було надано.
Тим не менш, у коментованій вище справі суд мав за мету з`ясувати факт наявності чи відсутності процесуальних повноважень першого заступника генерального директора головного інженера на підписання позовної заяви, в межах чого досліджувалося питання відмінності "самопредставництва" та "представництва", та було зроблено висновок, до якого відсилає відповідач на підтвердження власної позиції щодо неможливості прийняття довіреності за №10/1-42 від 08.12.2022 за належний та достатній доказ наявності у ОСОБА_1 повноважень з підписання заяв за №266 від 29.05.2023 та за №312 від 14.06.2023 за умови ненадання свідчень про відсутність на дату такого подання генерального директора.
Стосовно заявленого, суд звертає увагу на наступне.
Як слідує з відомостей пункту 1.1 Розділу І "Посадової інструкції першого заступника генерального директора головного інженера", затвердженої наказом ТОВ "Карпатнафтохім" від 15.01.2021 за №13 (надалі по тексту також посадова інструкція), перший заступник генерального директора головний інженер (надалі по тексту також перший заступник) ТОВ "Карпатнафтохім" є організатором і керівником робіт з розробки і реалізації технічної політики і розвитку ТОВ "Карпатнафтохім" (а.с.163-169).
При цьому, вичерпний перелік повноважень та обов`язків, котрі у випадку відсутності генерального директора здійснює перший заступник генерального директора головний інженер на підставі відповідних документів, міститься у пункті 1.8. Посадової інструкції.
З огляду на встановлені вище по тексту судового рішення обставини справи, суд доходить висновку, що відсутність генерального директора породжує правові наслідки з уповноваження першого заступника виключно на виконання тих повноважень, що передбачені Посадовою інструкцією.
В контексті наведеного необхідно зазначити, що в розумінні Митного кодексу України, уповноважена особа (представник) наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, до яких в широкому тлумаченні відноситься й процедура направлення заяви про повернення авансових платежів (передоплати), виключно на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом.
Саме таким документом є довіреність від 08.12.2022 за №10/1-42, за змістом якої першого заступника генерального директора головного інженера ОСОБА_1 належить уповноважено бути представником Товариства та представляти його інтереси у органах митної служби, органах Державного казначейства та надано право розписуватися від імені Товариства (а.с.70).
Суд вважає доцільним вказати, що як коментована довіреність, так і поняття уповноваженої особи (представника), визначене пунктом 63 частиною 1 статті 4 МК України, не встановлює додаткових умов, за дотримання яких вищезгадані повноваження можуть бути реалізовані першим заступником, зокрема, на противагу зауваженням відповідача, не вимагає підтвердження відсутності генерального директора Підсадюка І.М. чи призначення ОСОБА_1 на займану посаду.
Відтак, суд доходить висновку, що довіреність від 08.12.2022 за №10/1-42, видана на ОСОБА_1 , яким його уповноважено на представництво ТОВ "Карпатнафтохім", зокрема й в органах митної служби, є належним та достатнім доказом підтвердження його повноважень на подання та підписання заяви про повернення авансових платежів (передоплати) за №312 від 14.06.2023 (а.с.15).
За результатами розгляду коментованої заяви Держмитслужбою надано відповідь листами за №15/15-01-01/13/2812 від 23.06.2023 та за №15/15-01-01/13/3273 від 24.07.2023 (а.с.16, 17).
У листі від 23.06.2023 за №15/15-01-01/13/2812, зокрема, зазначено, що з метою прийняття виваженого рішення в умовах воєнного стану щодо наявності підстав для повернення коштів з депозитного рахунку або направлення позивачу вмотивованої відмови, Держмитслужба звернулася до Офісу Генерального прокурора та Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо надання у межах компетенції інформації та копій документів стосовно наявних обмежень та/або заборон щодо розпорядження ТОВ "Карпатнафтохім" коштами авансових платежів у сумі 5 857 000,00 гривень, які перебувають на депозитному рахунку Держмитслужби, відкритому в Державній казначейській службі України.
Зазначено також, що після отримання відповідей на вказані запити позивача буде повідомлено додатково.
В контексті наведеного суд звертає увагу на наступне.
Частиною 1 статті 7 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу (частина 1 статті 7 МК України).
За змістом абзацу 2 пункту 1 "Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 за №227 (надалі по тексту також Положення №227), Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.
Пунктом 1 частини 2 статті 544 Кодексу визначено, що здійснюючи митну справу, митні органи виконують завдання із забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань митної справи.
За приписами пункту 6 Положення №227, Держмитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, одержувати безоплатно в установленому порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, що стосуються законодавства з питань митної справи.
Так, відповідач дійсно в межах реалізації покладених на нього функцій може звертатися до інших державних органів зі зверненнями про отримання відомостей, котрі стосуються здійснення ним митної справи, що і було втілено митним органом шляхом направлення листа за №08-1/15-01/8.7/4221 від 28.06.2023 до Офісу Генерального прокурора та АРМА (а.с.75-76).
Повертаючись до питання дотримання митним органом порядку повернення авансових платежів (передоплати), суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Порядку №643, після реєстрації заява платника податку про повернення залишків коштів авансових платежів (передоплати) передається на опрацювання до відповідного структурного підрозділу Держмитслужби або митниці Держмитслужби для підготовки висновку (надалі по тексту також Підрозділ).
В свою чергу, в силу вимог пункту 4 Розділу ІІ Порядку №643 Підрозділ перевіряє наявність коштів на відповідному депозитному рахунку за даними автоматизованої системи митного оформлення, резервує заявлені до повернення платником податків суми коштів на період розгляду заяви шляхом проставлення відповідної відмітки в АСМО та за допомогою засобів АСМО формує висновок про повернення коштів авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку (надалі по тексту також висновок на повернення коштів), за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку якщо відсутні підстави для відмови.
Як з`ясовано вище по тексту судового рішення, до підстав відмови платнику податків у поверненні авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку згідно Порядку №643 відносять наступні:
у разі якщо зазначеної в заяві платника податків суми за даними автоматизованої системи митного оформлення (надалі по тексту також АСМО) в повному обсязі немає;
у разі якщо заявник не виконав вимог пункту 2 Розділу ІІ.
Якщо такі підстави відсутні, то у строк не більше восьми робочих днів від дня реєстрації заяви за допомогою засобів АСМО висновок підписується відповідними уповноваженими особами Держмитслужби або митниці Держмитслужби та після підписання реєструється засобами АСМО, опісля чого Підрозділ не пізніше наступного робочого дня на підставі висновків формує в електронній формі реєстр Держмитслужби або митниці Держмитслужби належних до повернення коштів авансових платежів (передоплати) та направляє до Казначейства для повернення коштів (пункт 5, 6 Розділу ІІ Порядку №643).
Суд констатує, що у порушення вимог Порядку №643, Держмитслужба ініціювала перевірку наявності підстав для повернення ТОВ "Карпатнафтохім" коштів авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку всупереч положенням, котрі не передбачають проведення такої процедури.
В ході розгляду справи відповідач не надав належних і допустимих доказів, які б засвідчували існування, як станом на час розгляду заяв позивача так і на дату ухвалення рішення суду у справі, наступних обставин:
- відсутності коштів на відповідному депозитному рахунку за даними автоматизованої системи митного оформлення;
- не можливість резервування заявлених до повернення платником податків суми коштів на період розгляду заяви;
- відсутності за даними автоматизованої системи митного оформлення в повному обсязі суми, необхідної для повернення;
- не виконав заявником вимог пункту 2 Розділу ІІ Порядку №643.
З приводу листа Держмитслужби від 24.07.2023 за №15/15-01-01/13/3273, яким для вирішення питання щодо повернення коштів авансових платежів ТОВ "Карпатнафтохім" запропоновано виконати вимоги приписів частини 7 статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" від 10.11.2015 за №772-VIII, суд зазначає наступне.
Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими (частина 1 статті 2 Закону №772-VIII).
В силу вимог пунктів 3-4 частини 1 статті 9 коментованого Закону до функцій Національного агентства належить, в тому числі, здійснення заходів з виявлення, розшуку, проведення оцінки активів за зверненням слідчого, детектива, прокурора, суду (слідчого судді), а також організація здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами.
Нормою підпункту 17 пункту 4 Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 за №613 (надалі по тексту також Положення №613), встановлено, що АРМА відповідно до покладених на нього завдань серед іншого, здійснює управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні або у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з приписами частини 1 статті 19 Закону №772-VIII активи приймаються в управління АРМА на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора
Разом із тим, АРМА здійснює заходи, пов`язані з фактичним прийняттям активів в управління за зверненням прокурора або слідчого за вказівкою прокурора, приймає від прокурора активи згідно з актами приймання-передачі, передає за договором управління активи управителеві в управління згідно з актами приймання-передачі (підпункт 14 пункту 4 Положення №613).
При цьому, на виконання частини 1 статті 21 Закону №772-VIII, управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.
Додатково зазначено, що листом від 14.07.2023 за №1336/6.1-17-23/6 АРМА проінформовано Держмитслужбу про надходження звернень прокурора разом з копіями ухвал, а саме:
Окрім цього, митний орган також сповіщено, що станом на дату написання вказаного листа, АРМА не приймало активи від прокурора або слідчого за вказівкою прокурора згідно з актами приймання-передачі.
Системний аналіз "Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за №643, дозволяє дійти висновку про наявність законодавчо регламентованого чіткого порядку повернення платникам податків коштів авансових платежів (передоплати), який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин, а саме: звернення платника податків до митних органів із заявою; проведення відповідними структурними підрозділами митного органу перевірки наведених в заяві обставин та відповідності її вимогам Порядку №643; перевірка наявності коштів на відповідному депозитному рахунку; резервування таких коштів на період розгляду заяви; складання ними відповідного висновку та його надіслання органам Державної казначейської служби України для повернення платнику податків коштів авансових платежів (передоплати) або прийняття обґрунтованої відмови у задоволенні заяви.
При цьому, Порядком №643 виокремлено виключні підстави для відмови платнику податків у поверненні авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку, жоден з котрих не був застосований Державною митною службою України для обґрунтування відмови ТОВ "Карпатнафтохім" у задоволенні заяви за №312 від 14.06.2023.
У контексті спірних правовідносин, суд також звертає увагу, що застосована Митницею підстава відмови, а саме невиконання вимог приписів частини 7 статті 21 Закону №№772-VIII, котра передбачає одержання погодження дій управителя під час здійснення ним повноважень власника активів у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі чи акцій, паїв у вищих органах управління відповідної юридичної особи, з власником таких активів, не може бути практично реалізована з огляду на відсутність станом на дату ухвалення митним органом рішення обмежень та/або заборон щодо розпорядження ТОВ "Карпатнафтохім" коштам авансових платежів (передоплати) у сумі 5 857 000,00 гривень, які перебувають на депозитному рахунку Держмитслужби, відкритому в Державній казначейській службі України.
Більше того, вказана норма стосується здійснення повноважень управителя у вищих органах управління відповідної юридичної особи, що виключає її застосування до відносин, що виникають між митним органом та платником податків під час процедури повернення останньому коштів авансових платежіва (передоплати), оскільки такі не несуть приватно-правового характеру та не стосуються активів, на котрі на момент розгляду заяви за №312 від 14.06.2023 було накладено арешт ухвалами слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області.
Відтак, суд доходить висновку про необґрунтованість посилань Держаної митної служби про необхідність ТОВ "Карпатнафтохім" виконати вимоги частини 7 статті 21 Закону №№772-VIII.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.
В адміністративному позові, поряд з іншим, ТОВ "Карпатнафтохім" просив стягнути на користь позивача із відповідачів судові витрати у справі (а.с.8).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 5 368,00 гривень, сплаченого згідно платіжних інструкцій за №4624 від 11.12.2023 (а.с.10) та за №4623 від 11.12.2023 (а.с.11).
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України щодо нездійснення формування та подання у визначений законом строк до Державної казначейської служби України висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" коштів авансових платежів (передоплати) сплачених на депозитний рахунок Державної митної служби України у сумі 5 857 000,00 гривень (п`ять мільйонів вісімсот п`ятдесят сім тисяч гривень нуль копійок).
Зобов`язати Державну митну службу України на підставі заяви №312 від 14.06.2023 сформувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" коштів авансових платежів (передоплати) з депозитного рахунку у сумі 5 857 000,00 гривень (п`ять мільйонів вісімсот п`ятдесят сім тисяч гривень нуль копійок) за формою згідно з додатком 1 до "Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за №643, сформувати в електронній формі реєстр Держмитслужби, належних до повернення коштів авансових платежів (передоплати), та направити його до Державної казначейської служби України для повернення коштів.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної митної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43115923) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (ідентифікаційний код юридичної особи 33129683) сплачений судовий збір в розмірі 5 368,00 гривень (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень нуль копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (ідентифікаційний код юридичної особи 33129683), вул. Промислова, 4, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77306;

відповідач Державна митна служба України (ідентифікаційний код юридичної особи 43115923), вул. Дегтярівська, 11Г, м. Київ, Київська область, 04119;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України (ідентифікаційний код юридичної особи 37567646), вул. Бастіонна, 6, м. Київ, Київська область, 01601;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код юридичної особи 41037901), вул. Бориса Грінченка, 1, м. Київ, Київська область, 01001.

Суддя Чуприна О.В.