Справа № 120/6249/24
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

20 травня 2024 р. Справа № 120/6249/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Заброцька Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що таку заяву належить залишити без руху.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недодержання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до ч. 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами першою - другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 3 та 5 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен дізнатися, що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як слідує зі змісту позовних вимог, позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №14 від 05.08.2022 р. про відмову в призначенні пенсії.

Представником позивача подано заяву про поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом. Обгрунтовуючи заяву, представник позивача зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №14 від 10.08.2021 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.04.2022 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботи за Списком №1 періоди з 01.09.198 року по 03.02.1993 року, з 16.02.1993 року по 31.05.1993 року, з 14.06.1993 року по 24.01.1995 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи за Списком № 1 періоди з 01.09.1989 року по 03.02.1993 року, 10.02.1993 року по 31.05.1993 року, з 14.06.1993 року по 24.01.1995 року.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 14 від 05.08.2022 року було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 , в зв`язку з недосягненням заявником 50 років.

Рішення відповідача на адресу проживання позивача пенсійним органом не направлялось.

Позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів лише 04.12.2023 року, коли була отримана відповідь пенсійного органу на адвокатський запит представника позивача. Оскільки позивач ще в серпні 2021 року повернувся до смт. Нагольно-Тарасівка Луганської області, а 24.02.2022 року почалася військова агресія російської федерації проти України, то ОСОБА_1 опинився в окупації, де перебуває до сих пір.

Крім того, представник позивача вказує, що звернення до адміністративного суду потребує спеціальних знань в області права, правильного застосування законів та різних нормативно - правових актів, що потребує звернення за правовою допомогою до адвокатів. Позивач, у зв"язку з військовими діями, перебуваючи на окупованій території, не міг зв"язатися з адвокатом для укладання договору на правову допомогу.

Вказані обставини перешкоджали позивачу своєчасно звернутися з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника позивача, вважаю їх необґрунтованими, оскільки, як свідчать подані матеріали, представник позивача в цій справі - адвокат Шпіньова Олена Михайлівна представляла інтереси позивача під час розгляду справи № 120/18177/21-а у 2021-2022 роках, про що свідчить зміст долученого до позовної заяви рішення суду.

При цьому, представлення інтересів позивача в цій справі здійснюється адвокатом Шпіньовою О.М. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АХ № 1076543 від 10.12.2021, копія якого також долучена до матеріалів цієї позовної заяви. В свою чергу орден виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 03.08.2021 року №208.

Таким чином, фактично представник позивача здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 в цій справі на підставі раніше укладеного договору про надання правової допомоги від 03.08.202. Відтак доводи про те, що позивач протягом усього часу з моменту прийняття рішення у справі № 120/18177/21-а та з початку військової агресії російської федерації проти України був позбавлений можливості зв`язатися з адвокатами для укладення договору на правову допомогу та звернення до суду з позовом є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами.

Крім того, представник позивача - адвокат Шпіньова О.М. зверталася до ГУ ПФУ у Вінницькій області з адвокатським запитом про надання інформації в інтересах позивача ОСОБА_1 ще в вересні 2023 року.

Щодо моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, то суд зауважує, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо надання інформації по виконанню рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/18177/21-а на запит адвоката Шпіньової О.М., яким надано рішення 14 від 05.08.2022 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, датований 11.09.2023. Докази отримання представником позивача вказаного листа лише 04.12.2023 року, як про це зазначає представник, до матеріалів позовної заяви не надано.

Таким чином, позивач мав право на звернення до суду щодо оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 14 від 05.08.2022 року до березня 2024 року.

Крім того, представник позивача обгрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду зазначає, що позивач, будучи внутрішньо переміщеною особою, ще в серпні 2021 року повернувся з м. Харкова ( фактичне місце проживання ) до смт. Нагольно-Тарасівка Луганської області ( за зареєстрованим місцем проживання ). 24.02.2022 року почалася військова агресія російської федерації проти України, і ОСОБА_1 опинився в окупації, де перебуває до сих пір. В якості додатку до заяви про поновлення строку зазначена копія відповіді на адвокатський запит Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, однак такої (відповіді) до матеріалів позову також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доводи поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, приходжу до висновку, що підстави вказані представником позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду є неповажними ( виходячи з повідомлених обставин та доданих до позовної заяви доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих положень випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

З матеріалів справи видно, що позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №14 від 05.08.2022 р. про відмову в призначенні пенсії та саме до нього заявлені позовні вимоги зобов`язального характеру щодо зарахування періодів роботи позивача на роботах зі шкідливими умовами до пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, та передачі електронної пенсійної справи для здійснення виплати пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Разом з тим, п. 1.1 розділу І вказаного Порядку передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з п. 4.2 розділу IV Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 розділу IV Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з п. 4.10 розділу IV Порядку після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу доказів того, що станом на час звернення до суду з цим позовом позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області, як внутрішньо переміщена особа відповідно до довідки від 03.08.2021 року, представником позивача не надано. При цьому, представник позивача в самому позові та в заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що позивач ще в серпні 2021 року повернувся з м. Харкова до смт. Нагольно-Тарасівка Луганської області ( за зареєстрованим місцем проживання ), де перебуває до сих пір.

Відтак, за відсутності доказів перебування позивача на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області вирішення питання щодо зарахування періодів роботи позивача на роботах зі шкідливими умовами до пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивачу повинно здійснюватись органом пенсійного забезпечення за місцем реєстрації позивача, яким є Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області, та яке, виходячи зі змісту заявлених вимог (щодо зарахування періодів роботи позивача на роботах зі шкідливими умовами до пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 ) та в силу положень п.9 ч. 1 ст. 4 КАС України і має бути також відповідачем в даній справі.

В той же час, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Так, обов`язок по чіткому визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви, процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в ст. 160 КАС України.

При цьому, суд наголошує, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, яке повинно бути реальним та стосуватися (зачіпати) особисті права або інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, обов`язок щодо належного та найбільш точного формулювання позовних вимог лежить саме на позивачу, оскільки від якості та змісту сформованих позовних вимог залежить обсяг та повнота судового захисту порушених прав позивача.

Виявлені недоліки позовної заяви позбавляють суд можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків останньої, визначених в мотивувальній частині ухвали суду, шляхом:

- надання заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням інших підстав для поновлення строку, а також наданням відповідних доказів, які, на думку позивача, вказують на поважність причин пропуску строку звернення;

- уточнення заявлених позовних вимог у відповідності до суб`єктного складу відповідачів, викладених фактичних обставин справи, обґрунтування позову та наданих доказів.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10- денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна