Справа № 601/3110/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 601/3110/23 пров. № А/857/25886/23

Восьмий апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

при секретарі судового засідання: Слободян І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року (суддя- Мочальська В.М., ухвалене о 10:04 в м. Кременець, повний текст складено 12.12.2023) у справі № 601/3110/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ГУ НП в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 618680 від 08 жовтня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3, ч.4 ст.126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Головне управління Національної поліції в Тернопільській області оскаржило його подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, у зв`язку з накладенням стягнення за адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Вважає, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень відповідача в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому Головне управління Національної поліції в Тернопільській області вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення суду законним та просить залишити його без змін.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначив про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Позивач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 08.10.2023 поліцейським Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Решетило Ю.М. винесено постанову серії БАД № 618680 від 08.10.2023 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, о 22 год. 48 хв. 08.10.2023 позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель кадет» по вулиці Шевченка в селі Лопушно Кременецького району Тернопільської області, під час руху не працювала підсвітка заднього номерного знаку, а також під час перевірки документів було встановлено, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами на один рік постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.08.2023, чим порушив вимоги п.2.1.а та 2.9.в ПДР України.

Відтак, відповідачем визнано позивача винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3 та ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.08.2023, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Із змісту позову вбачається, що в основу заявлених вимог покладено обставини відсутності належних доказів вчинення ОСОБА_1 08.10.2023 порушення п.2.1 «а» ПДР, а саме: під час руху не працювала підсвітка заднього номерного знаку, а також під час перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.9.в ПДР. Позивач категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом за визначених обставин.

Згідно п.2.1а ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до підпункту 2.9 (в) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно із п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Таким чином водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та на законну вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія.

Відповідно до частини 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу;

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Пунктом 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції врегульовано, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Згідно статті 254 КУпАП така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Аналогічні вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Відповідно до п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України в рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3 та ч.4 ст.126 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що суб`єкт владних повноважень, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 та ч.4 ст.126 КУпАП, не зазначає в оскаржуваній постанові жодного доказу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції зафіксовано, що автомобіль марки «Опель кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухається в попутному напрямку перед автомобілем працівників поліції, однак встановити хто саме перебуває за кермом вказаного автомобіля в цей момент неможливо. Через кілька хвилин автомобіль марки «Опель кадет» повертає вправо, рухається декілька метрів та зупиняється перед будівлею магазину. Автомобіль працівників поліції зупиняється за кілька метрів перед автомобілем «Опель кадет». Працівник поліції підходить до дверки автомобіля «Опель кадет» зі сторони водія. Автомобіль двохмісний. Працівник поліції відкриває ліву дверку автомобіля зі сторони водія, однак встановити хто саме перебуває за кермом вказаного автомобіля в цей момент неможливо. Після цього працівник поліції переходить до правої дверки автомобіля зі сторони пасажира, відкриває праву дверку автомобіля і з неї виходить чоловік у світлій куртці, а через кілька хвилин із правої дверки також виходить чоловік у чорній куртці до якого працівник поліції звертається на ім`я « ОСОБА_2 ». Останній стверджує, що не керував транспортним засобом. У подальшому на вказаному відеозаписі зафіксовано процес спілкування позивача з працівниками поліції та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем відеозаписи не є доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови від 08.10.2023, та не спростовують його доводів про те, що автомобілем могла керувати інша особа, оскільки зі змісту вказаних відеозаписів неможливо достовірно встановити особу, яка керувала транспортним засобом марки «Опель кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 08.10.2023 о 22 год. 48 хв. по вул. Шевченка в селі Лопушно Кременецького району Тернопільської області.

Враховуючи наведені обставини та здійснений аналіз норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року у справі № 601/3110/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 20.05.24