Справа № 538/137/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 р. Справа № 538/137/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.02.2024, суддя Цімбота Л.Г., по справі № 538/137/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення № 11 від 16.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.02.2024 позов задоволено.

Скасовано постанову № 11 від 16.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 850 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про не врахування судом першої інстанції, що факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, підтверджується належними доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 04.01.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем роботи позивача була доставлена повістка № 04/12/1 про явку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 08.01.2024 на 08:00 год.

Від отримання повістки позивач відмовився, про що складено акт про відмову в отриманні повістки від 04.01.2024, у якому також повідомлено позивачу про обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , 08.01.2024 о 08:00 год. для проходження медичного огляду.

09.01.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 складено протокол № 11 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04.01.2024 йому вручалася повістка № 04/12/1, відповідно до якої ОСОБА_1 потрібно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 08.01.2024 на 08:00 год з метою проходження медичного огляду та уточнення облікових даних. Від отримання повістки ОСОБА_1 відмовився, належним чином був оповіщений про дату, час та причини явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний акт про відмову. До другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений час ОСОБА_1 не прибув, про причини неприбуття не повідомив, підтвердження поважних причин неприбуття не надав, сим в особливий період не виконав вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та вимоги правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Зазначений протокол складений в присутності позивача, ним підписаний, копія вручена ОСОБА_1 , повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 16.01.2024 о 09:00 год.

16.01.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04.01.2024 йому вручалася повістка № 04/12/1 про обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 08.01.2024 на 08:00 год з метою проходження медичного огляду та уточнення облікових даних. Від отримання повістки позивач відмовився, але належним чином був оповіщений про дату, час та причини явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний акт про відмову. До другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений час ОСОБА_1 не прибув, про причини неприбуття не повідомив, підтвердження поважних причин неприбуття не надав, тобто в особливий період не виконав вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та вимоги правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП в умовах особливого періоду.

Позивач, не погоджуючись з постановою відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Отже, військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.

Частиною 8 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Загальні правила військового обліку визначені ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якою військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Так, механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 1 Правил військового обліку передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;

- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_1 08.01.2024 на 08:00 год відповідно до повістки від 04.01.2024 № 04/12/1.

Стосовно доводів позивача щодо відсутності підстав для його виклику шляхом вручення повістки для уточнення облікових даних чи проходження медичного огляду до територіального центру комплектування та соціальної підтримки колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:

- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

- здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

- організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до запису у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 16.04.2022 комісією при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 визнаний обмежено здатним до військової служби.

Відповідно до витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного військовозобов`язаному ОСОБА_1 , рік народження 1966 номер військово-облікової спеціальності 124627А військове звання солдат, що працює у виконавчому комітеті Заводської міської ради, Миргородського району, Полтавської області, вул. Полтавська 4/16, посаді (за професією) міського голови відповідно до наказу Мінекономіки № 18289 від 30.11.2023 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації.

Листом від 01.01.2024 за вих № 01.5-08/06 виконком Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області повідомив другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 про наявне станом на 01.01.2024 бронювання військовозобов`язаних, направивши Список персонального військового обліку військовозобов`язаних (резервістів) рядового, сержантського та старшинського складу по виконавчому комітету Заводської міської ради, який отриманий відповідачем 03.01.2024.

До вказаного списку внесені відомості, у тому числі, щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військове звання «рядовий».

04.01.2024 за вих. № 01.5-08/34 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 надісланий список щодо бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 згідно з наказом № 18289 від 30.11.2023.

Таким чином, згідно з надісланим до ІНФОРМАЦІЯ_1 Списку персонального військового обліку військовозобов`язаних (резервістів) рядового, сержантського та старшинського складу по виконавчому комітету Заводської міської ради військовозобов`язаний ОСОБА_1 «рядовий», відповідно до повідомлення про бронювання військовозобов`язаного згідно з наказом Мінекономіки № 18289 від 30.11.2023 «солдат».

Разом з тим, облікова картка до військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 у графі «військові звання» містить відомості «ст. солдат».

Отже, у військово-облікових документах позивача наявні розбіжності у зазначенні військового звання військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про наявність підстав для виклику позивача до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно з п. 79 Порядку № 1487 для належного оформлення військово-облікових документів, що кореспондується із обов`язком військовозобов`язаного прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для такого оформлення, встановленим Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, відповідач мав законні підстави вимагати від позивача прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до повістки від 04.01.2024 № 04/12/1 з метою належного оформлення військо-облікових документів шляхом уточнення військово-облікових даних в частині визначення військового звання позивача з огляду на наявні розбіжності у документах стосовно позивача.

Натомість позивач на виклик ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув, доказів поважності причин неявки не повідомив, з огляду на що в таких діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, підстави для її скасування відсутні.

Щодо посилань на невірне вказання у даті вручення повістки та виклику до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки року 2023 замість вірного 2024 колегія суддів зазначає, що такі обставини не є підставою для висновків щодо протиправності оскаржуваної постанови, оскільки не спростовують порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 210 КУпАП, та є опискою.

Отже, враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції наведені обставини не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.02.2024 по справі № 538/137/24 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло