Справа № 420/10892/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10892/23
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 без встановлення базового місяця - січень 2008 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року враховуючи базовий місяць - січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо нездійснення нового розрахунку та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо нездійснення нового розрахунку та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 126 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 126 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 без встановлення базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року враховуючи базовий місяць - січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо нездійснення нового розрахунку та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо нездійснення нового розрахунку та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 126 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 126 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення 01.02.2024 року судом видано виконавчі листи.

20 березня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява в порядку статті 382 КАС України, в якій заявник просить задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі №420/10892/23; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) на протязі 14 (чотирнадцяти) робочих днів з дати отримання копії даної ухвали подати Одеському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі №420/10892/23; роз`яснити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ), що у разі неподання звіту про виконання судового рішення або його невиконання у визначений судом строк, до нього може бути застосований штраф в розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доцільності встановлення судового контролю ОСОБА_1 вказує на те, що відповідачем не виконано в повному обсязі судове рішення. Незважаючи на неодноразові звернення на адресу відповідача та оскарження його дій до Головного управління Національної гвардії України, відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовляється виконувати рішення суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 24.07.2023 року у справі № 420/10892/23 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задовольнити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Зазначає, що аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18. Встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі. Вказує, що подібна позиція висловлена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №800/592/17. Зазначає, що у цій справі в судовому порядку підтверджено право позивача на обчислення та виплату на його користь індексації грошового забезпечення за період з 18.07.2016 року до 28.02.2018 року, ураховуючи січень 2008 року як базовий місяць. Підставою звернення до суду із заявою в порядку статті 382 КАС України є ухилення відповідача виконувати зазначене рішення суду, яке викладено у листі від 01.03.2024 №3/13/1-739.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 24.07.2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому суд зазначив, що завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, яке покликано для забезпечення примусового виконання судових рішень. Зокрема, відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів.

Виконавчі провадження АСВП 74098035, 74098129, 74098211 на виконання рішення суду від 24.07.2023 по даній справі відкриті тільки 08.02.2024 року.

Також суд першої інстанції відмічає, що Закон України Про виконавче провадження наділяє державних виконавців достатнім переліком заходів з примусового виконання рішень, а також передбачає відповідальність за невиконання судового рішення та вимог державного виконавця.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з положеннями частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, чинне законодавство не встановлює залежності щодо звернення до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами ДВС чи ні.

На користь такого висновку колегії суддів свідчить і те, що положення КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1 ст.382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може як під час прийняття рішення, так і після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018р. у справі №800/592/17.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду, викладеними в такому рішенні.

Таким чином, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року є обов`язковим для учасників справи та підлягає безумовному виконанню ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) .

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у по справі №802/357/17-а від 23 червня 2020 року.

Колегія суддів не заперечує право особи звернутися до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України незалежно від того, чи був встановлений судовий контроль за виконанням при прийнятті рішення та при цьому погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі про те, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Реалізація такого права можлива лише у випадку належного обґрунтування заявником необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надання доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю в порядку, передбаченому ст.382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що вказане рішення виконується відповідно до Закону України Про виконавче провадження, який наділяє державних виконавців достатнім переліком заходів з примусового виконання рішень, а також передбачає відповідальність за невиконання судового рішення та вимог державного виконавця.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про помилковість таких висновків суду, оскільки, як було зазначено вище, чинне законодавство не встановлює залежності щодо звернення до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами ДВС чи ні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем рішення суду не виконано у повному обсязі, у зв`язку з чим позивач змушений звертатись до відповідача з заявами.

Правовою підставою для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність законодавчо передбачених підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року -скасувати.

Справу №420/10892/23 направити до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик