Справа № 160/7795/24
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2024 рокуСправа №160/7795/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 30 березня 2016 року по 28 березня 2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 30 березня 2016 року по 28 березня 2018 року включно із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у з 30 березня 2016 року по 28 березня 2018 року індексація грошового забезпечення позивача відповідачем протиправно не проводилась.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
08 квітня 2024 року від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні. На обґрунтуванні відзиву відповідач зазначив, що позивачем пропущений строк на звернення до суду із вказаними позовом. Крім того, зазначив, що для обрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовців враховувалися базові місяці місяці, яких відбулося підвищення такого грошового забезпечення для кожного військовослужбовця окремо (будь-яких постійних складових грошового забезпечення). З цих місяців відбувалося обчислення індексу споживчих цін (далі ІСЦ). Чинним законодавством застосування індексів споживчих цін повторно (раніше застосованих ІСЦ для обрахунку індексації доходів фізичної особи) не передбачено. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 до Порядку № 1078 внесені зміни. Із внесенням цих змін запроваджено нові правила визначення місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення, що застосовуються з 01.12.2015.Так, відповідно до абзаців 1-2 п.5 Порядку № 1078: «У разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.» З моменту набрання чинності цими правилами (01.12.2015), - протягом грудня 2015, 2016, 2017, січня-лютого 2018 підвищення розміру тарифних ставок (посадових окладів) військовослужбовців, - не відбувалось. Вперше, у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (набрала законної сили 01.03.2018), якою затверджено нову схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, посадові оклади військовослужбовців підвищено у березні 2018 року. Відтак, місяцем для обчислення ІСЦ при індексації грошового забезпечення військовослужбовців, починаючи з 01.12.2015 став березень 2018.
10 квітня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому просить врахувати позицію позивача викладеній у відповіді на відзив та задовольнити позов в повному обсязі. На обґрунтування відповіді зазначено, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Згідно п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, у редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та підлягала застосуванню з 01.12.2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Починаючи з 01.12.2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21. Відтак, визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року, та якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018 року. Тобто за період з 30.03.2016 року по 28.02.2018 базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові по справі №400/1118/21 від 26.01.2022 року. Крім того, позивач зазначено, що на час звільнення зі служби березень 2018 року, закон не обмежував строком на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
10 квітня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у Військової частини НОМЕР_1 витяги з наказів про зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_1 . На обґрунтування клопотання зазначив, що 06 квітня 2024 року в електронний кабінет представника Позивача надійшов відзив на позовну заяву поданий представником Відповідача в якому останній стверджує, що інформація про те, що Позивач зарахований до особового складу Військової частини НОМЕР_1 , а саме 30 березня 2018 року є невірною. Оскільки, ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 Збройних сил України з 30 березня 2016 року по 29 березня 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року судом було витребувано докази від військової частини НОМЕР_1 , зокрема, витяг з наказів про зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_1 , які необхідно було надати у строк до 26 квітня 2024 року.
Відповідачем жодних доказів не було надано до суду.
Суд, уважає безпідставним посилання відповідача на пропуск позивачем строку на звернення з позовом до суду, оскільки на момент звільнення Позивача з військової служби (29.03.2018) ч. 2 ст. 233 КЗпП України діяла в редакції (чинній до 19.07.2022), якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , під час проходження військову службу у період з 30 березня 2016 року по 28 березня 2018 року, не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення.
З метою усунення вказаних порушень позивач звернувся із відповідною заявою до відповідача із проханням виплатити індексацію грошового забезпечення у спірний період перебування на службі (а.с. 12-13).
Військова частина НОМЕР_1 листом від 05.02.2024 № 691/56 повідомила, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 здійснювалась у відповідності до вимог законодавства, а саме Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та внесеною постановою КМУ від 09.12.2015р № 1013 відповідно до яких запроваджено єдині підходи мри проведені індексації, а також у відповідності до вимог пункту 7 роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року № 248/3/9/1/2, а тому відсутні підстави для її нарахування та виплати. Відповідно до ст. 5 Закону України про індексацію грошових доходів населенню та п. 6 Порядку із січня 2015 року індексація здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Останній місяць підвищення доходів - березень 2018 року. Відповідно п. 6 листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.11.2018 року за 248/7939 у зв`язку із внесенням змін до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), право військовослужбовців на індексацію грошового забезпечення настає в грудні 2018 року (а.с. 10).
Не погоджуючись з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Виходячи із підстав позову, позивач не погоджується із протиправною невиплатою відповідачем індексації грошового забезпечення у період з 30.03.2016 по 28.03.2018, а також зазначає про необхідність застосування при розрахунку такої індексації базового місяця січень 2008 року.
Положеннями статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з п. 2 Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до п. 4 Порядку сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 12.12.2018р. по справі №825/874/17.
Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 року у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 року у справі № 825/694/17 та від 23.10.2019 року у справі № 825/1832/17.
Отже, відсутність у відповідача фінансових ресурсів для покриття витрат з індексації грошового забезпечення, не може впливати на зміст та обсяг права позивача на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача.
Отже, суд доходить висновку, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення у період з 30 березня 2016 року по 28 березня 2018 року.
Щодо визначення базового місяця індексації, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1цього Порядку.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Отже, місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року в справі № 825/565/17, від 23 вересня 2020 року в справі №620/3282/18, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова № 1294), якою було затверджено схеми посадових окладів.
Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.
Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року останній виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018.
Таким чином, місяцями, за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.
Тобто з 01.12.2015 місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, починаючи з 01.12.2015 по 28.02.2018, повинен був застосовувати січень 2008 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10.09.2020 року у справі № 200/9297/19-а, де Верховним Судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватись січень 2008 року.
В постановах від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 12.05.2022 у справі № 200/7006/21 Верховний Суд також зазначив, що відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до встановлення нових розмірів посадових окладів військовослужбовців в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.
Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача в частині непроведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 30.03.2016 року по 28.03.2018 року є протиправною.
У той же час вимога позивач про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 28 березня 2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, не підлягає задоволенню.
Оскільки, постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 р. № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року, а відтак після 01.03.2018 року змінено базовий місяць для проведення індексації та обчислення індексації повинно здійснюватись з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 30.03.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008.
Доводи відповідача про те, що позивач не вправі вимагати визнати протиправними відповідні дії військової частини НОМЕР_1 за той період, коли він в ній військову службу не проходив і доходи не отримував, спростовуються наданою довідкою військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 24).
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України не стягуються.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 77, 139, 243-246, 250, 263, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 30 березня 2016 року по 28 березня 2018 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 30 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев