Справа № 420/29256/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

21 травня 2024 року

м. Київ

справа №420/29256/23

провадження №К/990/17268/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №420/29256/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

У 2023 році ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06.10.2023 № 8746/03-16;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 02.10.2023, здійснивши перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених коштів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 скасовано та прийнято постанову про задоволення позову.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати і залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15.05.2024 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №420/29256/23 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом сплати судового збору.

Вищезазначену ухвалу Верховного Суду від 15.05.2024 скаржником отримано через підсистему «Електронний суд» 16.05.2024 і 17.05.2024 через цю ж підсистему надіслано заяву про усунення недоліків до якої додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 2 147, 20 гривень.

Дослідивши зміст касаційної скарги разом із заявою про усунення недоліків, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

При цьому, у частині п`ятій статті 328 КАС України міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Так, згідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Спір, який виник у цій справі розглядався судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Також зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Аналіз зазначених доводів касаційної скарги у сукупності з встановленими у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Як було зазначено вище, згідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. При цьому, виключно у випадках наведених у пунктах 1- 4 наведеної вище норми процесуального Закону.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає, що судами попередніх інстанцій проігноровані правові висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, від 15.01.2024 у справі №240/22910/22 та від 31.01.2024 у справі №120/7300/22.

Одночасно скаржник у касаційній скарзі наводить й інші факти неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Таким чином, наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що у свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.

Також у поданій касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

За приписами частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Розв`язуючи правове питання, порушене у поданій заяві, колегія суддів керується тим, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання (дії) судових рішень, яке допускається як виняток, мають бути вагомі причини.

Зважаючи на зміст положень частини першої статті 375 КАС України зупинення дії оскарженого судового рішення є повноваженням, а не обов`язком суду касаційної інстанції, та стосується рішень, що хоча й не передбачають примусового виконання, проте зумовлюють настання юридично значущих наслідків для учасників справи, а також здійснюють реальний вплив на права та обов`язки таких осіб.

Отже, розгляд питання про зупинення дії оскарженого судового рішення має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати з огляду на дію оскарженого судового рішення.

Тлумачення частини четвертої статті 340 у взаємозв`язку з частиною першої статті 375 КАС України також свідчить про те, що заява про зупинення дії рішення має містити належне обґрунтування потреби зупинення дії судового рішення, та до неї мають бути долучені, за наявності, докази, що свідчили б про загрозу настання незворотних наслідків внаслідок дії судових рішень, які набрали законної сили.

Тобто для зупинення дії оскарженого судового рішення потрібна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення дії рішення.

Однак, клопотання про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №420/29256/23, не містить обґрунтування, яке б могло підтвердити потребу зупинення дії оскаржуваної постанови. Тому на підставі пункту 4 частини четвертої статті 340, частини першої статті 375 КАС України у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись ст. 328, 331, 334, 338, 340, 375 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №420/29256/23.

2. Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду справу №420/29256/23.

3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

4. Відмовити у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зупинення дії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №420/29256/23.

5. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя А.Ю. Бучик