Справа № 560/19748/23
Суддя: Мойсюк М.І
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19748/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Мойсюк М.І

22 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мойсюка М.І

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 01.04.1988 по 28.05.1996 працював машиністом-регулювальником у сигаретному цеху на Харківській тютюновій фабриці. Позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Рішенням Пенсійного фонду позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. При цьому, даним рішенням до пільгового стажу позивача не було зараховано період роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996. Позивач вважає такі дії та рішення протиправними.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.07.2023 № 51 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996 на посаді машиніста - регулювальника сигаретного цеху на Харківській тютюновій фабриці;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2023 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, 26.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI.

До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема довідку, уточнюючу пільговий характер роботи від 18.05.2023 №934296, видану ПАТ ФІЛІП МОРРІС Україна, за період роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996 на посаді машиніст- регулювальник сигаретного цеху.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.07.2023 № 51 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996, оскільки подана позивачем довідка уточнююча пільговий характер роботи від 18.05.2023 №934296, видана ПАТ ФІЛІП МОРРІС Україна, за період роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996 на посаді машиніст- регулювальник сигаретного цеху не відповідає вимогам додатку 5 до Порядку №637, так як містить посилання на Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, тоді як в період роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції дійшов висновку, що довідка від 18.05.2023 №934296 про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці, а тому надані документи підтверджують право позивача на врахування періоду роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996 до пільгового стажу, відтак у відповідача не було підстав для відмови у зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що питання про наявність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, і, за відсутності всіх вихідних даних, необхідних для вирішення цього питання, не може бути розглянуте по суті судом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення частини позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що позивач мав право на призначення пільгової пенсії у 58 років, так як він досяг пенсійного віку (58 років), мав пільговий стаж 8 років 1 місяць 28 днів, що підтверджено трудовою книжкою та пільговою довідкою і встановлено рішенням суду першої інстанції та мав загальний страховий стаж 40 років 3 місяць 15 днів (підтверджено рішенням Відповідача від 04.07.2023 року), а тому наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 починаючи з 26.06.2023 року.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788 (у редакції зі змінами, внесеними Законом № 213) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 10.09.1982 ОСОБА_1 та довідкою про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці від 18.05.2023 №934296, видана ПАТ ФІЛІП МОРРІС Україна, позивач з 01.04.1988 по 28.05.1996 працював за професією (посадою) машиніст-регулювальник сигаретного цеху, що передбачена Списком №2 (розділ XХІІ Харчова промисловість, п. 5 Тютюнове виробництво та виробництво відновленого тютюну, позиція (код) 2240500б-23187), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Відповідно до розділу XХІІ п. 5 код 2240500б-23187 Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються працівники, зайняті на тютюновому виробництві та виробництві відновленого.

Стосовно того, що довідка про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії видана на підставі Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці №637 від 18.07.2007, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаний порядок є чинним та підлягає застосуванню, тому підприємство було вправі застосовувати зазначений порядок. А щодо доводів відповідача, що вказана довідка має бути видана на підставі Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 від 12.08.1993 суд зазначає, що вказаним порядком передбачено видачу довідки у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, доводи відповідача про не підтвердження зайнятості позивача на роботах, передбачених Списком №2 є необґрунтованими з підстав зазначених в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані документи підтверджують право позивача на врахування періоду роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996 до пільгового стажу, а в відповідача не було підстав для відмови у зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу. А відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 01.04.1988 по 28.05.1996.

До того ж, колегія суддів зазначає, що за приписами п.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з п. 4.2 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, орган пенсійного фонду у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей про роботу, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак цим правом не скористався.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з врахуванням висновків викладених у судовому рішенні, а не зобов`язав останнього призначити та виплачувати пенсію.

В силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вірно обрав спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пільгової пенсії.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, щодо неефективності обраного судом способу захисту порушеного права.

Так, ст. 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Крім того, статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд обґрунтовано зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2023 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а в задоволенні решти позовних вимог відмовив. В даному випадку без зарахування органами Пенсійного фонду відповідним рішенням спірних періодів до стажу позивача, з урахуванням висновків суду, є передчасним вирішення питання призначення пенсії та здійснення її розрахунку.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мойсюк М.І

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.