Справа № 620/7003/23
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 травня 2024 року Чернігів Справа № 620/7003/23
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Тихоненко О.М.,
за участю секретаря Шукай К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у адміністративній справі за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 позов Академії Державної пенітенціарної служби задоволено повністю.

14.05.2024 через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу у справі № 620/7003/23, яка у цей же день, на підставі витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, передана на розгляд судді Тихоненко О.М.

Вищевказана заява обґрунтована тим, що виконавчий лист видано 26.04.2024, у той час як строк пред`явлення його до виконання до 06.01.2024, у зв`язку з чим у заявника відсутня можливість пред`явлення його до виконання.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача.

Судове засідання здійснювалося в порядку, встановленому ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 позов Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби (код IBAN UA1007942 банк: ДКСУ м. Київ МФО 820172) витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 203 282 (двісті три тисячі двісті вісімдесят дві) грн 92 коп.

Рішення суду набрала законної сили 05.10.2023.

Як встановлено судом виконавчий лист видано 26.04.2024, водночас строк пред`явлення його до виконання до 06.01.2024.

У відповідності до положень статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому, звертаючись до адміністративного суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач повинен обґрунтувати поважність причин пропущення строку із посиланням на відповідні докази, а суд повинен перевірити, чи є підстави вважати причини пропуску такого строку поважними.

Процесуальним законодавством не визначено переліку причин, які є поважними та за наявності яких суд повинен поновити пропущений строк. Однак, на думку суду, поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що виконання судового рішення є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі «Агрокомплекс проти України» міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Тобто, з набранням 05.10.2023 законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у ОСОБА_1 виник обов`язок відшкодувати витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 203 282 (двісті три тисячі двісті вісімдесят дві) грн 92 коп.

У той же час, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено статтею 1 Першого протоколу (рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Враховуючи, що виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав, відмова суду в поновленні строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа може призвести до не виконання рішення суду, що суперечить основним принципам національного законодавства України та наведеній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи, що виконавчий лист видано 26.04.2024, у той час як строк пред`явлення його до виконання до 06.01.2024, суд дійшов висновку про необхідність визнання причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За таких обставин та зважаючи на той факт, що рішення суду залишилось без виконання, суд вважає, що заява представника позивача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 620/7003/23 підлягає задоволенню, а пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання поновленню на три місяці з дати набрання ухвалою суду законної сили.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 248, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у адміністративній справі за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання - задовольнити.

Поновити Академії Державної пенітенціарної служби пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом у справі № 620/7003/23 за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання на три місяці з дати набрання ухвалою суду законної сили.

Копію ухвали суду направити заінтересованій особі та учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в строк та порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 4 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу суду за результатами розгляду заяви про поновлення пропущеного строку може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Повний текст ухвали складено 22.05.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО