Справа № 317/2216/24
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/2216/24
Провадження № 2-а/317/15/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нікітіна В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.04.2024 у зв`язку з поганим самопочуттям, прямував на прийом до лікаря.

По дорозі його зупинили з метою перевірки документів, за наслідками якої, головним сержантом роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у відношенні позивача було складено Протокол № 1409 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 18.04.2024 о 08:00 год.

Позивачу на місці також було виписано повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.04.2024 о 08:00 год.

За наслідками відвідування лікаря, позивача було госпіталізовано до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, про що було складено Медичний висновок про тимчасову непрацездатність 83Н6-М43А-8СА6-Р3ХВ на період з 17.04.2024 по 25.04.2024 (який станом на 29.04.2024 є продовженим), що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я.

18.04.2024 позивач через свого представника - адвоката Богач А.О. подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлення про неможливість прибуття за повісткою за станом свого здоров`я, до якого долучив наведену вище Інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров`я.

Як відомо позивачу, відповідачем 18.04.2024 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Позивачу такий примірник постанови не вручався та до теперішнього часу поштою не надсилався, у зв`язку з чим, 22.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано адвокатський запит за вих. № 22-1/04/24 в якому сторона позивача просила відповідача повідомити про прийняття вказаної постанови та надати її примірник.

Станом на теперішній час, відповіді на адвокатський запит надано не було.

У зв`язку з наведеними обставинами та зважаючи на 10-ти денний строк оскарження спірної постанови, який регламентований ч.2 ст.286 КАС України, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом щодо скасування такої постанови, так як позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач просить суд скасувати постанову від 18.04.2024 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути сплачений судовий збір.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Про причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких пояснень щодо суті позову та відзив на позовну заяву не надав.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.04.2024 головним сержантом роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у відношенні позивача було складено Протокол № 1409 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП та зазначено що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 18.04.2024 о 08:00 год.

ОСОБА_1 на місці також було виписано повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.04.2024 о 08:00 год.

Як вбачається з медичного висновку від 18.04.2024, ОСОБА_1 госпіталізовано до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР.

18.04.2024 ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Богач А.О. подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлення про неможливість прибуття за повісткою за станом свого здоров`я, до якого долучив Інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1-2 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як слідує з обставин та матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Частиною 2 ст.210-1 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 по справі № 560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2024, який був підставою для винесення оскаржуваної постанови взагалі не зазначено чітку дату, коли ж саме позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення дати 27.02.202_ не дає можливості констатувати та перевірити сам факт такого порушення, оскільки невідомо в якому році ОСОБА_1 мав своїм обов`язком з`явитися до відповідача.

Таким чином, у протоколі всупереч ч.1 ст.256 КУпАП не викладено інформації щодо часу вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 17.04.2024 зазначено, що ОСОБА_1 порушив ч.1 та ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом з тим, за змістом ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»слідує, що Громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Таким чином, частина 1 ст.22 вказаного Закону складається з декількох окремих та самостійних абзаців, які встановлюють для громадян певні обов`язки, що не пов`язані між собою.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.04.2024 № 1409, складеного у відношенні ОСОБА_1 , взагалі не зазначено, який саме абзац ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було ним порушено.

Відсутність посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на конкретну норму законодавства, тобто відповідний абзац відповідної частини статті Закону унеможливлює конкретизацію порушення, за яке притягнуто до відповідальності позивача.

За змістом ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слідує, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно- рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Вказана частина ст.22 стосується питань, коли особа вже фактично призивається на військову службу і має з`явитися для фактичного її відправлення до військової частини або ж прибути до такої військової частини для проходження військової служби самостійно.

Позивачу не вручалися жодні документи (повістки, мобілізаційні розпорядження, тощо) для призову його для фактичного проходження військової служби (до матеріалів справи не наданого жодного доказу на підтвердження вручення).

Отже, вказана норма взагалі не може застосовуватися до ОСОБА_1 , а тому посилання у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.04.2024 на ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є протиправним та не свідчить про її порушення позивачем.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, ч.2 ст.77 КАС України унормовано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства, покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Положеннями ст.62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Презумпція невинуватості закріплена в ст.62 Конституції України та кореспондується з принципом верховенства права в Україні.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 р. по справі №463/1352/16-а зробив висновок, що: «У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Інших доказів, окрім постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була винесена 18.04.2024 у відсутності позивача як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що свідчить про порушення засад змагальності про розгляді справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 повідомив відповідача про неможливість його явки 18.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить Повідомлення про неможливість прибуття за повісткою від 18.04.2024.

У даному випадку відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем ч.ч.1,3 ст.22 Запкону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

З наведених підстав суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 КАС України скасувати постанову від 18.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 139, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову від 18.04.2024 у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін