Справа № 641/2025/24
Суддя: Ященко С. О.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/13/2024 Справа № 641/2025/24
У Х В А Л А

23 травня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 641/2025/24

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.04.2024 року звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить скасувати постанову від 22.12.2022 року № 300 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з цим позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

При вирішення питання про поновлення строку звернення до суду з позовом суд виходив з того, що ОСОБА_1 фактично проживає у місті Києві як внутрішньо-переміщена особа. Ні за зареєстрованим, ні за фактичним місцем проживання позивач копію оскаржуваної постанови не отримував. При завантаженні мобільного додатку "Дія" позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження № 72388259 по примусовому виконанню оскаржуваної постанови. Позивач звертався з листом до відповідача про направлення йому копії оскаржуваної постанови, який був отриманий останнім 18.09.2023 року, однак всупереч чинному законодавству відповідач відповіді позивачу не надав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позов, з якого судом встановлено, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом про скасування постанови від 22.12.2022 року № 300 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Так, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.11.2023 року по справі № 756/14180/23 за аналогічним позовом у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до суду відмовлено. Наявність підстав для поновлення строку звернення до суду по справі № 756/14180/23 ОСОБА_1 у відповідному клопотанні обґрунтовував доводами, аналогічними тим, які заявлені в цьому позові.

Крім того, з відзиву та копії постанови вбачається, що 22.12.2022 року ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, йому оголошено постанову по справі, від ознайомився 22.12.2022 року з її змістом, однак у присутності двох свідків від підпису та отримання постанови відмовився.

З урахуванням наведеного, враховуючи неповідомлення позивачем всіх обставин, необхідних для повного та об`єктивного розгляду питання про поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що висновок про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, наведений в ухвалі від 08.04.2024 року, був передчасним.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що про наявність оспорюваної постанови позивачу було відомо з моменту її прийняття 22.12.2022 року, а тому посилання позивача на те, що він дізнався про наявність постанови з застосунку ДІЯ є неспроможним.

Щодо питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, то вказане питання було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.

Зокрема, Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Вказані обставини могли утруднити дотримання строку звернення до суду, однак указані доводи не підтверджені достатніми та належними доказами, водночас, введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позов подано до суду з порушенням десятиденного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 286 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з положеннями ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З метою можливості повідомлення позивачем ОСОБА_1 про наявність інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд вважає за необхідне позов залишити без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом направлення до Комінтернівського районного суду м. Харкова заяви про поновлення строку звернення до суду, в якій вказати інші за їх наявності причини пропуску строку звернення до суду, ніж зазначені у заяві від 02.04.2024, та докази поважності причин його пропуску.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Недоліки поданої позовної заяви мають бути усунуті протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Ященко