Справа № 300/1566/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2024 р. справа № 300/1566/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 11.03.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.95-96).
Відповідач - ГУ ПФУ в Харківській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на електронну адресу суду 17.04.2024. Щодо заявлених позовних вимог представник позивача заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, у якому зокрема зазначила, що оскільки позивач працював на посадах органів місцевого самоврядування, що не відносяться до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723, право на призначення пенсії як державному службовцю в нього відсутнє. Просила суд в задоволенні позову відмовити (а.с.110-112).
Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2003 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". З 01.03.2019 позивача переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Як встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у справі №300/1966/23, що 07.03.2023 ОСОБА_1 звернувся через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію державного службовця згідно статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII. До заяви додано копії: паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 25.10.1996; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; військового квитка серії НОМЕР_2 від 26.04.1977); довідку від 02.03.2023 № 131 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби; посвідчення серії НОМЕР_3 від 12.08.2014 про проживання в гірському населеному пункті; посвідчення почесного донора серії НОМЕР_4 від 27.08.2018; довідки від 02.03.2023 № 132 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця; протоколу Зеленської сільської ради від 10.04.1992; протоколу Зеленської сільської ради від 20.07.1994; рішення Зеленської сільської ради від 09.04.1999; рішення Зеленської сільської ради від 16.04.2006; рішення Зеленської сільської ради від 19.11.2010 № 1-1/2010; рішення Зеленської сільської ради від 28.05.2015 № 2/1.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у справі №300/1966/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 14 від 14.03.2023 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.03.2023 про переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію державного службовця згідно Закону України Про державну службу, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

Листом ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 23.02.2024 за №0900-0202-8/11268 позивачу надіслано рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 26.10.2023 №14. Даним рішенням відмовлено позивачу у переведенні пенсії з виду на вид.

Відмова мотивована тим, що згідно записів трудової книжки позивача, 10.04.1992 ОСОБА_1 обраний головою виконкому Зеленської сільської ради народних депутатів, а 28.05.2015 звільнений з посади сільського голови с. Зелене в зв`язку з виходом на пенсію (2-га група інвалідності загального захворювання). Проте відсутні записи про прийняття присяги, присвоєння рангу посадової особи. Інші підтверджувальні документи про стажє в пенсійній справі відсутні (а.с.84-86).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з такого нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року за № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

В статті 2 Закону № 2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування, зокрема, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Так, посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (стаття 3 Закону № 2493-III).

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону № 2493-III (в редакції станом на 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України "Про державну службу" в редакції Закону від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII (далі - Закон № 3723 - ХІІ).

Водночас, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII. Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктом 10-12 Прикінцевих положень цього Закону.

Так, відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (в редакції від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року за № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

В пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Отже, відповідно пункту 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу".

Відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року за № 283 (далі Порядок № 283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

З огляду на наведені вище правові норми, на переконання суду, період роботи ОСОБА_1 в Зеленській сільській раді на посаді сільського голови - зараховується до стажу державної служби.

Поряд з тим, щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках №131 та №132 виданих 02.03.2023 Зеленською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області, суд виходить з такого.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав, яке випливає з конституційного положення, закріпленого у статті 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що оскільки відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні ще не проведено, та відповідно позивач не отримував відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії виходячи із даних, вказаних у довідках №131 та №132 виданих 02.03.2023 Зеленською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області, то на думку суду, такі позовні вимоги є передчасними, адже спору в цій частині на час звернення позивача до суду не існує.

За наведених обставин, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 в частині щодо наявності всіх необхідних підстав для переведення позивача на пенсію державного службовця. Однак, вважає передчасними позовні вимоги в частині переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із стажу та із заробітної плати згідно з довідками про складові заробітної плати від 02.03.2023 за №131 та №132.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №300/2045/19 та від 15.06.2023 у справі №300/385/23.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про переведення з 07.03.2023 ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до пункту 12 розділу XI Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3723-XII, то суд з цього приводу зазначає таке.

Як встановлено судом, 07.03.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про переведення пенсії з виду на вид (з пенсії по інвалідності, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, згідно Закону України "Про державну службу").

Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за № 339/35961, яка набрала чинності 30.03.2021, пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) викладено в такій редакції: "після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу".

Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Листом ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 23.02.2024 за №0900-0202-8/11268 позивачу надіслано рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 26.10.2023 №14. Даним рішенням відмовлено позивачу у переведенні пенсії з виду на вид.

Таким чином ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у даній справі не проявляло бездіяльність щодо переведення позивача з пенсії з виду на вид, а діяло відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, а позовна вимога в цій частині є такою, що не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, і має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 (а.с.25), а тому відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, Майдан Свободи, 5, Держпром, 3, під. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.10.2023 №14 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) перевести ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця з 07.03.2023, відповідно до пункту 12 розділу XI Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3723-XII.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.