Справа № 420/31836/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними дій Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області, що виразилися в знятті з реєстрації місця проживання, квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , як співвласника цього житла, зобов`язання відповідача поновити реєстрацію ОСОБА_1 за попередньою адресою в квартирі АДРЕСА_1 .

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо суті спору.

Позов обґрунтований позивачем тим, що з 18.09.2013 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене житло було придбано 20.08.2013 року позивачем під час перебування в шлюбі з третьою особою - ОСОБА_2 за сімейні кошти та відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2021 року у справі №505/3665/21 укладений 06.04.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. На даний час Котовським міськрайонним судом Одеської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до третьої особи - ОСОБА_2 про визнання права власності та розподіл майна подружжя, предметом якого, в тому числі є названа вище квартира (справа №505/4347/21). На початку вересня 2023 року позивачу стало відомо про те, що рішенням Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області від 21.08.2023 року його знято із зареєстрованого місця проживання. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до відповідача із заявою про його скасування, однак відповідач листом від 18.10.2023 року відмовив позивачу у поновленні реєстрації за зазначеним місцем реєстрації.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що аналізуючи подані документи щодо зняття із зареєстрованого місця проживання позивачки - ОСОБА_1 , реєстратором з питань місця проживання органу реєстрації вчиненні реєстраційні дії щодо зняття із зареєстрованого місця проживання в межах діючого законодавства та без його порушення, оскільки гр. ОСОБА_2 на момент подачі заяви є єдиним власником квартири на підставі відповідного правовстановлюючого документа. До повноважень реєструючого органу не належить встановлення фактів укладення або розірвання шлюбу осіб.

З пояснень третьої особи щодо суті спору вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за номером АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 21.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. 21.08.2013 року за реєстраційним номером 1360 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На сьогоднішній день договір є дійсним, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів за якими спірне майно вибуло із володіння третьої особи. Отже, власником спірного рухомого майна на підставі зазначеного договору є лише третя особа. За матеріалами справи неможливо зробити висновок коли та на якій підставі спірне майно належить позивачу як співвласнику, тому відсутність (недоведеність) у позивача права на спірне майно та порушеного права, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована з 18.09.2013 року в спірному майні як член сім`ї власника, але з 2021 року між ОСОБА_1 та третьою особою шлюб припинено, а сама ОСОБА_1 хоч і була зареєстрована в спірному майні, фактично проживала з 2021 року за іншою адресою. Для третьої особи це було додатковим тягарем, оскільки позивач за цей час не сплачував комунальні послуги, в утриманні житла участі не брав, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавилася, у зв`язку із чим третьою особою, як власником майна була подана до відповідача заява про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

ОСОБА_1 з 18.09.2013 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

21.08.2023 року до реєстраційного відділу Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області звернувся ОСОБА_2 із заявою про зняття із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі заяви ОСОБА_2 , 21.08.2023 року, відповідачем проведено зняття із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та направлено позивачу лист-повідомлення від 21.08.2023 року №4250.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2, п. 11 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації - це виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи.

Реєстраційна дія - це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи; - реєстрація місця проживання (перебування) особи - це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Орган реєстрації здійснює: 1) формування та ведення реєстру територіальної громади; 2) реєстраційні дії та внесення інформації за результатами їх вчинення до відповідного реєстру територіальної громади; 3) передачу інформації про реєстраційну дію до відомчої інформаційної системи з подальшим внесенням інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», на вказані відносини поширює свою дію також Закон України «Про адміністративні послуги».

Пунктом 1 ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 року №5203-VI передбачено, що адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.

За приписами ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо 1) особа подала не в повному обсязі передбачені цим Законом документи (відомості) або документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є недійсним; 2) відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях; 3) за зняттям із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів.

Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має право прийняти рішення про відмову в реєстрації місця проживання виключно з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п. п. 5 п. 50, п. 61, 69 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 7 лютого 2022 року №265 зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6 до Правил.

У разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення) та документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

Така заява може бути подана лише повнолітньою особою або законним представником малолітньої дитини.

Посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), про що зазначена посадова особа робить відповідний запис у заяві. Посадова особа органу реєстрації у день звернення особи, її законного представника (представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту: приймає рішення про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання або про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи.

Враховуючи вищевикладені обставини у відповідача, як органу реєстрації, не було законних підстав для відмови у знятті із зареєстрованого/задекларованого місця проживання ОСОБА_1 за заявою власника ОСОБА_2 , а тому позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що до повноважень реєструючого органу не належить встановлення фактів укладення або розірвання шлюбу осіб, а також встановлення часток у спільно набутому майні.

Що стосується заяви третьої особи про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132, 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

До таких витрат належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, на підтвердження витрат третьої особи на правничу допомогу адвоката, ним не надано до суду жодних доказів (договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо), а тому підстав для стягнення на користь третьої особи судових витрат на правничу допомогу адвоката у суду не має.

Крім того, щодо доводів третьої особи про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки має приватноправовий характер та випливає з житлових правовідносин, питання зняття з реєстрації нерозривно пов`язане з поняттям житлові права, суд зазначає, що в даному випадку, відсутні житлові правовідносини, приватноправовий характер правовідносин відсутній, спору про право немає, позаяк, декларативний принцип реєстрації місця проживання не передбачає виникнення у особи майнових прав на нерухомість, при цьому, відповідач у даній справі при прийняття рішення про зняття з реєстрації на підставі заяви власника нерухомості, виконував сервісну/адміністративну функцію, підстави для чого чітко визначені Законом.

При цьому, звертаючись до суду з позовом позивач вказує на порушення відповідачем встановленого законом порядку зняття з реєстрації місця проживання.

Крім того, зі змісту позову не встановлено, що даний позов подано на поновлення права позивача у сфері житлових відносин та спір про зняття реєстрації місця проживання може впливати на майнові права та інтереси, як позивача, так і третьої особи. Позивач не оскаржує право користування відповідним житловим приміщенням, та не розглядається питання про виселення, у зв`язку із чим даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області (пр-т. Шевченка, 2, м. Подільськ, Одеська область, 66302, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області, що виразилися в знятті з реєстрації місця проживання, квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , як співвласника цього житла, зобов`язання відповідача поновити реєстрацію ОСОБА_1 за попередньою адресою в квартирі АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.