Справа № 380/8142/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8142/24
УХВАЛА

ПРО ПРОДОВЖЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО СТРОКУ НА УСУНЕННЯ НЕДОЛІКІВ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

22 травня 2024 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви у справі № 380/8142/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- відкрити провадження у цій справі;

- визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк звернення до суду у цій справі;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05 квітня 2019 року ВП № 51707322 про закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження та здійснити виконавчі дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження» та з урахуванням висновків суду у цій справі.

Ухвалою судді від 22 квітня 2024 року визнано неповажними причини пропуску позивачкою строку звернення з позовом до суду, які вказані у позовній заяві; позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулася із позовною заявою, встановлено в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки у спосіб подання до суду:

- власного письмового підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- копій доданих до позовної заяви документів для відповідача;

- документа про сплату судового збору в розмірі, який становить 1211,20 грн;

- заяви про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх обґрунтування.

17 травня 2024 року від позивачки через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 38015 від 17 травня 2024 року) про усунення недоліків позовної заяви з власним письмовим підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До цієї заяви додано: клопотання про поновлення строку звернення до суду разом з його копією; квитанцію від 10 травня 2024 року № 8ХР2-КММ5-Е823-Е9Х0 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн; копії наказів Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2020 року № 3275к та від 28 жовтня 2020 року № 3276/к (у двох примірниках); копії листів Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року № 03.1-19/13798/24 та від 30 квітня 2024 року № 03.1-19/15191/24; копію листа Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04 березня 2024 року № 34078/2735-1-24/20.1; копію постанови про закінчення виконавчого провадження № 51707322 від 05 квітня 2019 року.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду мотивоване таким.

Постанову про закінчення виконавчого провадження № 51707322 від 05 квітня 2019 року позивачка отримала 27 березня 2024 року.

Вперше інформацію про наявність цієї постанови позивачка отримала 10 лютого 2022 року.

12 лютого 2022 року засобами поштового зв`язку позивачка здала на відділення поштового зв`язку адміністративний позов щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з додатковою інформацією Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року № 03.1-19/13798/24 у доповнення до листа цього ж суду від 09 квітня 2024 року, підтверджено реєстрацію 18 лютого 2022 року двох адміністративних позовів та повідомлено, що ухвалами від 30 червня 2022 року у адміністративних справах № 380/4300/22 та № 380/4302/22 позовну заяву повернуто позивачці.

Позивачка подає власне письмове підтвердження про те, що ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у адміністративних справах № 380/4300/22 та № 380/4302/22 вона не отримувала.

Позивачка просить суд урахувати, що вона подала позов до адміністративного суду 12 лютого 2022 року з клопотанням про витребування оскаржуваної постанови, а також подала звернення до відповідача, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини для отримання оскаржуваного документа. Саме під час відсутності інформації у позивачки про повернення позовних заяв у справах № 380/4300/22 та № 380/4302/22 відповідач надав постанову про закінчення виконавчого провадження № 51707322 від 05 квітня 2019 року.

Період з дати винесення та до дня фактичного отримання стягувачем, позивачкою у цій справі, документу, є періодом невиконання відповідачем вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», діяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у спосіб порушення статті 19 Конституції України.

Позивачка просить врахувати лист Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року № 03.1-19/15191/24, який є доказом ненадіслання відповідачем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, виконавчого листа з відповідними відмітками і Львівському окружному адміністративному суду.

Отже, оскаржувана постанова у час її видання не надіслана і Львівському окружному адміністративному суду станом на сьогодні.

Ця справа має принципове значення. Суд має відновити правовий порядок, сприяти урахуванню відповідачем наказів Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2020 року № 3275к та від 28 жовтня 2020 року № 3276/к, скасувати помилкову постанову про закінчення виконавчого провадження № 51707322 від 05 квітня 2019 року.

Надіслання документів виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з часу їх винесення є вимогою закону.

Надіслання відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження № 51707322 від 05 квітня 2019 року у 2024 році, а не у 2019 році не залежало від волевиявлення позивачки, а є непереборними перешкодами у судовому захисті.

Просить суд поновити строк звернення до суду у цій справі.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження у цій справі є постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 51707322.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів та становить десять днів.

Як у позовній заяві, так і в клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивачка самостійно вказує, що вперше інформацію про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження № 51707322 від 05 квітня 2019 року позивачка отримала 10 лютого 2022 року.

Отже, саме 10 лютого 2022 року позивачка дізналася про порушення її прав, свобод чи інтересів спірною постановою, відтак десятиденний строк на її оскарження, передбачений пунктом першим частини другої статті 287 КАС України, розпочався 10 лютого 2022 року та закінчився 21 лютого 2022 року (перший робочий день після вихідних днів суботи та неділі).

З урахуванням цієї обставини, а саме самостійно підтвердженої позивачкою конкретної дати, якої вона дізналася про наявність оскаржуваної постанови, а відтак про порушення її прав, свобод чи інтересів таким рішенням суб`єкта владних повноважень, доводи позивачки стосовно порушення відповідачем порядку та строків надіслання оскаржуваної постанови, звернення до відповідача та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо її отримання, жодним чином не впливають та не змінюють порядок обчислення строку звернення з цим позовом до суду, оскільки на підставі імперативних вимог пункту першого частини другої статті 287 КАС України, яка є спеціальною процесуальною нормою у питаннях провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, строк звернення до суду обчислюється саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень, а не з моменту отримання належним чином засвідченої копії такого рішення, з яким вона не погоджується. Водночас такі доводи позивачки можуть бути предметом самостійної перевірки вже під час розгляду спору по суті в контексті оцінки правомірності оскаржуваної постанови.

Стосовно ж покликань позивачки на те, що вперше із позовом до суду про оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 51707322 від 05 квітня 2019 року вона звернулася до Львівського окружного адміністративного суду 12 лютого 2022 року, тобто у межах встановленого строку, однак ухвалами цього ж суду від 30 червня 2022 року у адміністративних справах № 380/4300/22 та № 380/4302/22 позовну заяву було повернуто позивачці і ці ухвали вона не отримувала, суд зазначає таке.

Частиною четвертою статті 287 КАС України чітко передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Крім цього, строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначений статтею 258 КАС України та становить не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Після подання позову (12 лютого 2022 року) та до дня звернення із заявою до Львівського окружного адміністративного суду про надання інформації про реєстрацію та прийняті рішення (березень 2024 року) минуло більш ніж 2 роки, що значно перевищує згадані вище процесуальні строки розгляду справ в адміністративному судочинстві.

Суд зазначає, що позивачка, як особа, яка ініціювала адміністративний процес, повинна бути активним учасником такого процесу, що передбачає також необхідність цікавитися станом розгляду своєї справи в межах розумних строків для її розгляду, встановлених КАС України. Однак вчинення таких дій позивачкою жодними належними та допустимим доказами не доведено.

Суд відзначає, що визначені процесуальним законом строки, про які згадано вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивачка мала би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо вона дійсно зацікавлена у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а її спір вирішено. З іншого боку строк звернення до суду є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин.

Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк звернення до суду суд може лише якщо для цього є поважні причини.

Своєю чергою, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій.

З урахуванням викладеного суд уважає, що наведені позивачкою у клопотанні про поновлення строку звернення до суду доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду є неповажними.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Водночас відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки позивачка не усунула недоліків позовної заяви, яку залишено без руху ухвалою від 22 квітня 2024 року, в повному обсязі, то суд уважає за необхідне відповідно до вимог статті 121 КАС України продовжити позивачці процесуальний строк на усунення недоліків, визначених цією ухвалою, в частині подання до суду заяви про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 121, 248 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачкою строку звернення з цим позовом до суду, які вказані у клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Продовжити ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою від 22 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, в частині подання до суду заяви про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх обґрунтування.

Встановити позивачці десятиденний строк на виконання вимог ухвали судді від 22 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без руху в частині неусунутих недоліків з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Клименко О.М.