Справа № 400/3400/24
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 р. № 400/3400/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВиконавчого комітету Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі також відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, яка полягає у відмові надати запитувану інформацію на запит ОСОБА_1 від 12.02.2024 року;

- зобов`язати Виконавчий комітет Миколаївської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію про:

прізвище, ім`я, по-батькові осіб, які отримати сертифікати на придбання житла в рамках реалізації Програми забезпечення житлом на 2023 2025 роки військовослужбовців та членів їх сімей військових частин Миколаївського гарнізону платників податку до бюджету міста Миколаєва з 01.01.2023 року до дня надання відповіді на запит.

Ухвалою від 17.04.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до положень ст. 263 КАС України.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначила, що 12.02.2024 року звернулася із запитом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради з метою отримання інформації про: прізвище, ім`я, по-батькові осіб, які отримати сертифікати на придбання житла в рамках реалізації Програми забезпечення житлом на 2023-2025 роки військовослужбовців та членів їх сімей військових частин Миколаївського гарнізону платників податку до бюджету міста Миколаєва з 01.01.2023 року до дня надання відповіді на запит. 16.02.2024 року позивач отримала лист-відповідь на свій запит, у якому відповідач відмовив у наданні запитаної інформації на підставі її обмеження.

Позивач вважає, що запитувана нею інформація є суспільно необхідною, оскільки отримання її буде сприяти дієвому контролю за розподіленням соціальних благ у вигляді квартир. Оскільки за наявної у неї інформації, видача сертифікатів відбувається непрозоро із численними зловживаннями.

Окрім того ч. 2 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» передбачає, що не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Відповідач надав відзив, в якому у задоволення позову просить відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача відповідач зазначив, що висвітлення запитуваної інформації про військовослужбовців наразі недопустиме, так як може завдати істотної шкоди захищеним інтересам зазначених конкретних фізичних осіб, як і правовим інтересам держави Україна в особі військовослужбовців, а саме полягає у можливості маніпулювання відповідними відомостями, які є інформацією з обмеженим доступом конфіденційною інформацією, з боку третіх не доброчесних осіб з метою опосередкованого (через коло рідних та близьких осіб за допомогою засобів масової інформації тощо) та/або безпосереднього впливу військовослужбовців, як на фізичних осіб, що може призвести до створення передумов для спроб та намагань використати в інтересах певних сил

діяльність військовослужбовців, а також призвести до конфліктів, що зашкодить

діяльності військовослужбовців. Зважаючи на специфіку завдань, пов`язаних зі службою,

вказана шкода є істотною, а ймовірність її настання внаслідок надання доступу до

вищевказаних відомостей € достатньо високою.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, цінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

12.02.2024 року позивач звернулася до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради із запитом на інформацію, в якому просила надати інформацію про: прізвище, ім`я, по-батькові осіб, які отримати сертифікати на придбання житла в рамках реалізації Програми забезпечення житлом на 2023 2025 роки військовослужбовців та членів їх сімей військових частин Миколаївського гарнізону платників податку до бюджету міста Миколаєва з 01.01.2023 року до дня надання відповіді на запит.

Листом від 16.02.2024 року № 0-27/020203-09 відповідач надав відповідь на запит позивача, у якому повідомив, що відповідно до р. 5 Роз`яснень щодо додержання прав на доступ до інформації в умовах воєнного стану, наданих Уповноваженим Верховної ради України з прав людини, в умовах воєнного стану, суспільний інтерес до окремих категорій інформації, ймовірно матиме менше значення, ніж вжиття заходів щодо відсічі збройної агресії ворога, врятування життя населенню, майна. Зважаючи на вказане, за виняткових обставин, допустиме тимчасове обмеження розпорядником доступу до тих категорій інформації, які в мирний час не підлягають обмеженню за будь-яких умов.

Отже, дана інформація підлягає обмеженню, оскільки це може завдати шкоди інтересам національної безпеки та територіальної цілісності, а шкода від оприлюднення такої інформації переважатиме суспільний інтерес в її отриманні.

Не погоджуючись з відмовою у наданні інформації на свій запит, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі Закон № 2939).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 2939, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 1 Закону № 2939).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону № 2939, інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону № 2939, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1 ст. 20 Закону № 2939).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону № 2939, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Забезпечення житлом військовослужбовців відбувалося відповідно до Положення про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення військовослужбовцям військових частин, вищого військового навчального закладу Миколаївського гарнізону, військовослужбовцям Управління Служби безпеки України у Миколаївській області - платникам податку на доходи фізичних осіб з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат до бюджету Миколаївської міської територіальної громади, та членам їх сімей, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 30.05.2023 року № 19/47, що визначає умови та механізм використання коштів Миколаївської міської територіальної громади на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, одержаних учасниками бойових дій з числа військовослужбовців військових частин, вищого військового навчального закладу Миколаївського гарнізону, військовослужбовців Управління СБУ у Миколаївській області - платникам податку на доходи фізичних осіб з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат до бюджету Миколаївської міської територіальної громади та членів їх сімей (далі отримувач грошової компенсації), які перебувають на квартирному обліку за місцем проходження служби (військові частини, гарнізон) або за місцем проживання (у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради), які зареєстровані на території Миколаївської міської територіальної громади.

З урахуванням змісту запиту на інформацію, враховувалось, що відповідно до п.13 вказаного Положення у рішенні Комісії щодо розміру грошової компенсації зазначається:

1) прізвище, ім`я та по батькові (за його наявності) заявника;

2) прізвище, ім`я та по батькові (за його наявності) законного представника чи уповноваженої особи і документ, що підтверджує його повноваження;

3) члени сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація із зазначенням родинного зв`язку із заявником та зазначенням терміну встановлення інвалідності для членів сім`ї з інвалідністю (за наявністю);

4) факт перебування заявника та членів його сім`ї на квартирному обліку (дата взяття на квартирний облік);

5) визначений розмір грошової компенсації.

Сукупність зазначених даних дає змогу не лише ідентифікувати конкретну особу та її приналежність до ЗСУ, а й зібрати Інформацію про фізичну особу-членів сім`ї (персональні дані).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 6 Закону № 2939 (щодо проведення «трискладового тесту»), враховую введення в України воєнного стану, та беручи до уваги зміст запитуваної позивачем інформації, суд зазначає, що вона підпадає під наведені критерії обмеження, а саме:

1) обмеження, доступу до таких відомостей, які є інформацією з обмеженим доступом- конфіденційною інформацією, відповідає захищеним інтересам конкретних фізичних осіб - військовослужбовців щодо захисту їх особистого і сімейного життя. При цьому, обмеження доступу до таких відомостей відповідає правомірному інтересу держави, в особі військовослужбовців та відповідає інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку та має на меті попередження настання будь-яких негативних наслідків для таких інтересів;

2) можливість завдання Істотної шкоди захищеним інтересам зазначених конкретних фізичних осіб, як і правомірним інтересам держави Україна в особі військовослужбовців конкретно полягає у можливості маніпулювання відповідними відомостями, які є інформацією з обмеженим доступом конфіденційною інформацією, з боку третіх не доброчесних осіб з метою опосередкованого (через коло рідних та близьких осіб за допомогою засобів масової інформації тощо) та/або безпосереднього впливу військовослужбовців, як на фізичних осіб, що може призвести до створення передумов для спроб та намагань використати в інтересах певних сил діяльність військовослужбовців. Зважаючи на специфіку завдань, пов`язаних зі службою, вказана шкода є істотною, а ймовірність її настання внаслідок надання доступу до вищевказаних відомостей є достатньо високою;

3) зазначена вище потенційно-конкретна істотна шкода від надання таких відомостей значною мірою переважає суспільний інтерес в їх отриманні.

В даному випадку, обмеження доступу до документів з відомостями щодо особистих даних військовослужбовців та членів їх сімей, на переконання суду, відповідає інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку та має на меті попередження настання будь-яких негативних наслідків для таких інтересів.

В свою чергу, зазначена вище потенційна шкода від неконтрольованого розголошення або публікації запитуваної інформації, безумовно переважає суспільний інтерес в її отриманні, що узгоджується з п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону № 2939.

Суд також зауважує, що в тексті позовної заяви відсутнє будь-яке обґрунтування наявності суспільного інтересу щодо запитуваної інформації, а також відсутнє будь-яке обґрунтування наявного наміру позивача отримати спірну інформацію та наміру її подальшого використання. Доказів , що позивач є журналістом та співпрацює з онлайн-медіа «Nikcenter» позивачем не надано.

Також, суд погоджується з доводами відповідача, що зважаючи на специфіку інформації під час воєнного стану, оприлюднення запитуваної позивачем інформації може становити пряму загрозу життю і здоров`ю військовослужбовцям. Неконтрольоване розголошення відомостей та документів щодо проходження служби військовослужбовцями рядового і начальницького складу може завдати істотної шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 19, 77, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ) про: визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, яка полягає у відмові надати запитувану інформацію на запит ОСОБА_1 від 12.02.2024 року; зобов`язання Виконавчого комітету Миколаївської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію про: прізвище, ім`я, по-батькові осіб, які отримати сертифікати на придбання житла в рамках реалізації Програми забезпечення житлом на 2023 2025 роки військовослужбовців та членів їх сімей військових частин Миколаївського гарнізону платників податку до бюджету міста Миколаєва з 01.01.2023 року до дня надання відповіді на запит відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.05.2024 року.

Суддя О.В. Малих