Справа № 280/2049/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Справа № 280/2049/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, що прийняте відповідачем від 31.10.2023 № 9 та яким визначено позивачу штрафні санкції у розмірі 62871,00 грн.

Крім того, просить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 31.08.2023 по 08.09.2023 відповідачем була проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства щодо реалізації підакцизних товарів, за результатами якої складено акт перевірки. Позивач указує, що у пункті розділу 3.1 розділу III «Висновок перевірки» акту перевірки вказано порушення позивачем пунктів 1, 2, 11 ст. 3 Закону Украіни «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» без розшифровки, в чому вони полягають, натомість висновки за результатами перевірки викладені в пункті 2.2.20 «Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки». Зазначає, що за пунктом 1 порушень (при продажу цигарок «Ротманс демі сині» за ціною 84,00 грн РРО не використовувався, розрахунковий документ не видавався, розмір штрафу 84 грн.) відсутнє визначення об`єктивної сторони вчиненого правопорушення, зокрема дати та часу його вчинення. Вказує, що за пунктом 2 «незастосування РРО при оприбуткуванні виторгу» (розмір штрафу 4809,00 грн) по усім операціям відповідно до щоденного звіту РРО від 31.08.2023 за допомогою реєстратора проведено операції на загальну суму 3263,00 грн. Це підтверджується також і Книгою обліку розрахункових операцій на РРО, де загальна сума виручки станом на 31.08.2023 становить 3263, 00 грн. Також зазначає щодо пункту 3 вчиненого правопорушення (відсутність маркування підакцизних товарів на суму 35252,00 грн), що в акті перевірки відсутнє визначення об`єктивної сторони певних епізодів вчиненого правопорушення, зокрема, дати та часу його вчинення. Звертає увагу, що період, який підлягав перевірці за пунктом 3 Порушень, взагалі не зазначено в акті за результатами перевірки. Вважає, що податковим органом застосовано два види відповідальності за одне й те саме правопорушення. Так, у випадку, якщо реєстратор був застосований на усю суму, за результатами продажу товару виданий розрахунковий документ, який при цьому має певні недоліки, за цей вид правопорушення, не застосовуються штрафні санкції, передбачені пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Вказує, що в даному випадку податковим органом встановлені такі порушення, як відсутність інформації про серію та номер МАП, а відповідальність за такий вид правопорушенння передбачена пунктом 7 статті 17 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Цей розмір штрафних санкцій зазначений у рядку 4 розрахунку штрафних санкцій, доданого до оскаржуваного ППР у розмірі 5100,00 грн, та визначений до сплати платнику податків, отже, сума штрафу у розмірі 52878,00 грн не може бути застосована до позивача. Також вказує щодо порушення, передбаченого пунктом 4 (продаж цигарок «Собраніє Голд» без зазначення коду підкатегорії згідно з УКТЗЕД), що перевіряючими не зазначено, коли вчинені зазначені правопорушення (дата та час). Позивач вважає прийняте податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами фактичної перевірки, протиправним з наведених підстав, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

12.04.2024 представник відповідача засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву (вх.№17504), у якому не визнає позов повністю та зазначає, що на виконання листа ДПС України, з метою виконання функцій контролю та здійсненню заходів із запобігання і виявлення порушень у сфері обігу підакцизних товарів, фахівцями підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області проведено аналіз отриманої податкової інформації та доповідною запискою повідомлено заступника керівника ГУ ДПС у Запорізькій області про наявні підстави для проведення фактичної перевірки об`єкта господарювання позивача, передбачені пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України. Вказує, що позивач 31.08.2023 власноруч написав в поясненнях про здійснення продажу підакцизних товарів за готівкові кошти без проведення операцій через РРО та без видачі чеків, які є додатком до акту перевірки. Також зазначає, що вся інформація, сформована переведеним у фіскальний режим роботи РРО, не може в подальшому змінитись будь-ким, але може зчитуватись багато разів. Також вказує, що зазначена система обліку даних РРО (в т.ч. фіскальних чеків) для органів ДПС існує лише в режимі користування інформацією та не може бути змінена чи використана іншим чином; безпосередньо в паперовому та/ або електронному вигляді фіскальні чеки зберігаються саме у позивача. Зазначає, що відповідно до інформації з фіскальних чеків, які формувались РРО позивача, встановлено випадки створення розрахункових документів при продажу підакцизних товарів за відсутності кодів УКТЗЕД та реквізитів (серія і номер) марок акцизного податку, що зафіксовано актом фактичної перевірки, документальним підтвердженням проведення розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів за відсутності кодів УКТЗЕД та реквізитів (серія і номер) марок акцизного податку, є фіскальні чеки, які сформовано РРО та передано позивачем на сервер ДПС України по дротових або бездротових каналах зв`язку їх електронні копії, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстратора розрахункових операцій, та інформація з яких внесена до акту фактичної перевірки. Звертає увагу, що у фіскальних чеках, відповідно до встановленої форми, обов`язковими реквізитами встановлені код УКТЗЕД та цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку - серія та номер марки акцизного податку. Тобто, Закон №265 встановлює зміст обов`язку суб`єктів господарювання, а Положення № 13 - форму його реалізації (форму і реквізити документів). Зазначає, що за змістом норм Положення № 13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. Так, Положення № 13 вказує, що документ без обов`язкового реквізиту не приймається як розрахунковий, отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги) як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення, роздрукування та видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265. Також зазначає, що відсутність у фіскальних чеках при продажі підакцизних товарів коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД є порушенням пункту 11 статті 3 Закону №265. Вказує, що часткове або некоректне відображення зазначеного реквізиту у фіскальному чеку могло б свідчити про намагання позивача виконати вимоги Закону №265 та Положення №13, але відсутність такого реквізиту не може вважатись недоліком розрахункового документу, відповідно у контролюючого органу є всі підстави для застосування санкції до позивача. Також вказує, що зазначена інформація про порушення та розмір санкцій за кожне порушення міститься в розрахунку штрафних санкцій, який є додатком до податкового повідомлення-рішення. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

19.04.2024 надійшло клопотання відповідача (вх.№18722) про долучення доказів, на які є посилання у відзиві (лист ДПС України від 15.05.2023 та доповідна записка ГУ ДПС у Запорізькій області від 28.08.2023), а також опис-вкладення в цінний лист, як доказ направлення відзиву на позовну заяву позивачу.

09.05.2024 судом отримано відповідь на відзив (вх.№22160), у якій позивач висловлює незгоду з аргументами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначає, що акт перевірки не містить доказів про те, яке акцизне маркування було на алкогольних напоях, що реалізував позивач, старого чи нового зразка. Так, після затвердження акцизної марки нового зразка в обігу перебували як алкогольні напої марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01.07.2015 (без штрихових кодів), так і з акцизними марками нового зразка, введеними в обіг з 01.05.2020 (з нанесеним штриховим кодом). Тому відповідач протиправно стверджує, що при продажу алкогольних напоїв за перевірений період позивач мав обов`язок друкувати рядок 9 на фіскальному чеку, тобто цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. При цьому законодавство не зобов`язує позивача зазначати на розрахункових документах серію та номер марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, що марковані марками старого зразка. Водночас відсутність маркування маркою акцизного податку алкогольного напою або маркування алкогольних напої марками старого зразка (без штрихового коду) унеможливлює відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки. Відповідна роздруківка фіскального чека з АІС «Податковий блок» не є доказом відображення господарської операції. Зауважує, що фактична перевірка позивача була призначена наказом без наведення фактичних умов для його застосування щодо зазначеного платника податків. Звертає увагу на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області у справі № 314/4432/23, якою за фактом тих же порушень закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.03.2024 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням належного відповідача та його місцезнаходження відповідно до даних Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України (з копією для відповідача).

Ухвалою від 25.03.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; витребував від Головного управління ДПС у Запорізькій області доказів по справі, а саме всі документів та матеріали, які стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 31.10.2023 № 9.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 , є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим з 04.05.1995. Основний вид діяльності за КВЕД: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Листом ДПС України від 15.05.2023 № 10930/7/99-00-07-04-02-07 ГУ ДПС у Запорізькій області було повідомлено про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, стосовно суб`єктів господарювання, які здійснюють господарську діяльність з реалізації алкогольних напоїв, які повинні маркуватись МАП, при цьому у відповідній графі по чекових даних РРО/ПРРО для реквізитів марки акцизного податку відсутня інформація про серію та номер марки акцизного податку.

Доповідною запискою начальника управління податкового аудиту від 28.08.2023 № 3063ВН повідомлено заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області про наявні підстави для проведення фактичної перевірки в тому числі, відповідно до додатку, і позивача за адресою: АДРЕСА_1 , де він здійснює діяльність.

За змістом наказу від 29.08.2023 № 1545-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI та доповідної записки начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Шепеля Дмитра від 28.08.2023 № 3063ВН наказано провести з 31 серпня 2023 року тривалістю не більше 10 діб фактичну перевірку павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , у якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по день закінчення фактичної перевірки, з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення.

31.08.2023 позивачу пред`явлено службове посвідчення, направлення № 2123 та № 2124 і вручено копію наказу від 29.08.2023 № 1545-п про проведення фактичної перевірки. Крім того, вручено запит про надання документів.

За результатами проведення фактичної перевірки кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складено акт фактичної перевірки № 5132/08/01/07/09/ від 11.09.2023, згідно з яким встановлено:

1) порушення пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР:

- при продажу пачки цигарок «Ротманс демі сині» за ціною 84 грн реєстратор розрахункових операцій не використовувався, розрахунковий документ не видавався (розрахунок проводився за готівкові кошти);

- розрахункові операції, проведені з використанням банківського платіжного терміналу, не відображаються в реєстраторі розрахункових операцій, так, згідно X-звіту з банківського терміналу, знятого 31.08.2023 в 12:00, сума виторгу склала 3206,00 грн, та не була проведена через реєстратор розрахункових операцій (продаж здійснюється виключно підакцизною групою товарів);

- відповідно до бази даних ДПС (СОД РРО) встановлено випадки створення в реєстраторі розрахункових операцій розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв за перевіряємий період на загальну суму 35252 грн, які повинні маркуватися марками акцизного податку без реквізитів марок акцизного податку. У відповідній графі почекових даних СОД РРО відсутня інформація про серію та номер марок акцизного податку (додаток до акту у табличній формі).

2) порушення пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»:

- проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, а саме: згідно з фіскальним чеком РРО від 01.03.2023, роздрукованого об 11:12:38, здійснено продаж однієї пачки цигарок «Собрание голд» за ціною 95,00 грн без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Також, згідно з фіскальним чеком РРО від 01.03.2023, роздрукованого об 11:12:42, здійснено продаж однієї пачки цигарок «Собрание голд» за ціною 95,00 грн без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (додаток до акту перевірки у табличному вигляді про відсутність кодів УКТ ЗЕД на одному аркуші).

11.09.2023 посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області складено акт №907/08-01-07-09/ про те, що після ознайомлення з актом фактичної перевірки №5132/08/01/07/09/ від 11.09.2023 платник податків, його законний представник або особа, яка здійснювала розрахункові операції відмовилися від підпису акта фактичної перевірки та його отримання.

11.09.2023 акт фактичної перевірки направлено поштою на податкову адресу позивача з повідомленням про вручення, яке вручено позивачу 12.10.2023.

Заперечення до акту фактичної перевірки від позивача до ГУ ДПС у Запорізькій області не надходили.

На підставі акту перевірки №5132/08/01/07/09/ від 11.09.2023, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 №9, яким встановлено порушення пунктів 1, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та застосовано суму штрафних (фінансових) санкції на суму 62871,00 грн.

01.11.2023 зазначене податкове повідомлення-рішення направлено поштою на податкову адресу позивача з повідомленням про вручення, яке 04.12.2023 повернулось до Головного управління ДПС у Запорізькій області з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження та звернувся зі скаргою до ДПС України, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 14.02.2024 № 3754/6/99-00-06-03-02-06, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення.

Позивач, вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 №9, звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, підставою для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 згідно з наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.08.2023 № 1545-п є підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у постанові від 08.09.2021 по справі № 816/228/17, де міститься наступний правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процедурних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Так, змістовний аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України вказує на те, що підставою для проведення фактичної перевірки згідно з цією нормою є наявність чи отримання контролюючим органом інформації яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства. Тобто, вжите в цьому випадку словосполучення можливі порушення яке змістовно має розкриватися у отриманій інформації щодо платника податку, якраз і є тим підґрунтям, що вказує на необхідність з`ясування наявності чи відсутності тих ймовірних (можливих) порушень, щодо яких є підозра, у спосіб призначення та проведення фактичної перевірки.

Як передбачено пунктом 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики. А згідно з пунктом 74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Отже, під інформацією, яка може свідчити про можливі порушення платником податків законодавства, в розумінні згаданого вище підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України необхідно розуміти в тому числі і інформацію, яка отримана із інформаційних баз даних органів державної податкової служби, як і інша інформація, отримана такими органами.

Судом встановлено, що листом ДПС України від 15.05.2023 № 10930/7/99-00-07-04-02-07 головному управлінню ДПС у Запорізькій області Державною податковою службою України було повідомлено про можливі порушення законодавства, суб`єктами господарювання, які здійснюють продаж горілки (код УКТЗЕД ), яка повинна маркуватися МАП, при цьому відсутня інформація про обов`язкові реквізити - цифрове значення штрихового коду МАП на алкогольні напої та доручено організувати та провести фактичні перевірки відповідно до вимог п.п.80.2.2п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України господарських об`єктів, зазначених у додатку 1.

Зі змісту наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.08.2023 № 1545-п слідує, що перевірку було проведено на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України та доповідної записки начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області № 3063ВН від 28.08.2023 щодо призначення у серпні 2023 року фактичних перевірок суб`єктів господарювання, серед яких є ФОП ОСОБА_1 .

Отже, проаналізувавши наведене, суд зазначає, що внаслідок отримання контролюючим органом вказаної вище інформації у нього виникла цілком обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність у проведенні її перевірки в межах здійснення податкового контролю. Із цього слідує, що оскільки відповідач на момент прийняття наказу володів інформацією про ймовірні порушення платником вимог податкового законодавства, в цьому випадку були наявні підстави для проведення фактичної перевірки згідно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Стала судова практика Верховного Суду щодо оцінки правомірності рішення контролюючого органу про призначення перевірки в контексті його відповідності вимогам пункту 81.1 статті 81 ПК України з точки зору достатності відображення у ньому підстави проведення перевірки, розрізняє юридичну підставу, як елемент підстави для проведення перевірки, та фактичну підставу, яка розкриває сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу. Відображенням юридичної підстави є наведення у наказі податкового органу відповідної норми ПК України, яка надає право для проведення перевірки. Відображенням фактичної підстави вважається наведення конкретних обставин (фактів), існування яких вказує на наявність юридичної підстави. Більше того, зміст фактичної підстави, яка пов`язана із наявною в контролюючого органу інформацією електронних баз даних щодо можливого порушення платником вимог податкового законодавства, яка потребувала перевірки, додатково підкріплено і посиланням в таких наказах на доповідну записку управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області № 3063ВН від 28.08.2023.

Досліджуючи зміст наказу відповідача «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » від 29.08.2023 № 1545-п, судом встановлено, що, по-перше, у цьому наказі зазначена юридична підстава для проведення фактичної перевірки підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України та розкривається її фактична підстава отримання інформації з електронних баз даних щодо упередження можливих порушень норм чинного законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) з питань цін та ціноутворення.

За таких обставин суд зазначає про правомірність призначення та проведення фактичної перевірки відносно позивача.

Щодо порушень, що були виявлені фактичною перевіркою та які стали підставою для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення, суд зазначає таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265/95).

Відповідно до визначень, наведених у статті 2 Закону № 265/95:

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно зі статтею 3 Закону № 265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1);

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги (пункт 2).

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (пункт 11);

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону №265/95 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону № 265/95 встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95, а третій з пункту 2 статті 3 Закону №265/95. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону №265/95 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №220/28350, затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі Положення), яке розроблено відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг.

Згідно з пунктом 1 розділу I Положення розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на надані такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

За пунктом 2 розділу II Положення визначено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), зокрема, фіскальний касовий чек на товари (послуги) має містити код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД(рядок 7), цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Тобто, у розрахункових документах, які створюється реєстратором розрахункових операцій/програмних при проведенні розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів, має відображатися такий обов`язковий реквізит, як "код УКТ ЗЕД".

Відповідно до пункту 3 розділу І Положення установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Отже, Закон № 265/95 встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення № 13 форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності).

На основі аналізу наведених вище правових норм Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 у справі № 500/6845/21 сформулював такий правовий висновок: «За змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення №13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.».

Як вже зазначалося судом, за висновками фактичної перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону № 265/95.

Так, в акті перевірки №5132/08/01/07/09/ від 11.09.2023 зазначено, що при проведенні фактичної перевірки кіоску, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльнісь ФОП ОСОБА_1 встановлено, що при продажу пачки цигарок «Ротманс демі сині» за ціною 84 грн. реєстратор розрахункових операцій не використовувався, розрахунковий документ не видавався (розрахунок проводився за готівкові кошти).

Цей факт підтверджується письмовими власноручно написаними та підписаними поясненнями позивача, що здійснив продаж зазначеного вище товару (копія наявна у матеріалах справи).

Так, у поясненнях позивач зазначив, що він 31.08.2023 продав пачку цигарок Ротманс демі сині 84 грн, розрахунок проводив за готівкові кошти, чек на РРО не роздрукував. При цьому суд зауважує, що позивач не надає жодних пояснень, обґрунтувань та заперечень з приводу цього порушення, не спростовує жодним належним та допустимим доказом доводи контролюючого органу з цього приводу.

Позивач при проведенні розрахунків на суму 84,00 грн не користувався реєстраторами розрахункових операцій / програмними реєстраторами розрахункових операцій, тому застосування відповідачем відповідних фінансових санкцій за порушення при проведенні розрахункових операцій є законним та обґрунтованим, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Матеріалами справи підтверджено, що під час проведення фактичної перевірки здійснено порівняння Z-балансу з платіжного терміналу за 31.08.2023 об 12 год. 00 хв. (3206, 00 грн) з X-звітом денним, 31.08.2023 о 12:00:30, відповідно до якого сума продажів 3263 грн, готівка 3263 грн. Отже, було встановлено проведення розрахункових операції на суму 3206,00 грн через платіжний термінал, які не було проведено через реєстратор розрахункових операцій.

На підставі зазначеного, суд відхиляє доводи позивача про документальну непідтвердженість встановлених контролюючим органом вказаних вище порушень, адже при незастосуванні позивачем реєстратора розрахункових операцій при продажу товарів розрахунковий документ позивачем взагалі не видавався, доказів зворотного позивачем податковому органу під час перевірки або до суду не надано.

Таким чином, у контролюючого органу були правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, що передбачені пунктом 1 статті 17 Закону України №265-ВР, за правопорушення у вигляді не застосування РРО при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 4809,00 грн.

Крім того, в акті перевірки №5132/08/01/07/09/ від 11.09.2023 вказано, що ФОП ОСОБА_1 проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Відповідно до статті 2 Закону №265, режим роботи опломбованого належним чином реєстратора розрахункових операцій, який забезпечує безумовне виконання ним фіскальних функцій.

Фіскальні функції - це:

а) здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довгострокове зберігання у фіскальній пам`яті реєстратора розрахункових операцій, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів;

б) здатність програмних реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення для довгострокового зберігання на фіскальному сервері контролюючого органу та багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів;

Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 № 1057 затверджено Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, яким встановлено механізм передачі електронних копій розрахункових документів, фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) / програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - ПРРО), фіскальних звітів ПРРО і повідомлень, що передбачені Порядком реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 року за № 918/29048, що необхідні для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів ДПС для суб`єктів господарювання, що використовують РРО/ПРРО.

Згідно з п. 1.2 Порядку № 1057 система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України; система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку, затв. наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 N 1057 (далі - Порядок) СЗЗД РРО базується на технології зберігання і збору даних РРО для органів ДПС, розробленої Національного банку.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку СЗЗД РРО СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП.

Як встановлено з додатків до акту перевірки, відповідно до фіскального чеку РРО від 01.03.2023, роздрукованого об 11:12:38, при продажі однієї пачки цигарок «Собрание голд» за ціною 95,00 грн відсутній обов`язковий реквізит - десятизначний код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, та, відповідно до фіскального чеку РРО від 01.03.2023, роздрукованого об 11:12:42, при продажі однієї пачки цигарок «Собрание голд» за ціною 95,00 грн відсутній обов`язковий реквізит - десятизначний код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Суд зауважує, що відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

При цьому, суд наголошує, що позивач жодним чином не заперечує встановлені контролюючим органом порушення щодо не зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а лише посилається на незазначення дати і часу вчинення правопорушень, а також здійснення посилання на Положення № 13 без зазначення реквізитів такого положення - дати прийняття, назви та органу, який дане положення прийняв або затвердив.

Отже, у контролюючого органу були правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених пунктом 7 статті 17 Закону України №265-ВР, на загальну суму 5100,00 грн.

Щодо встановлення випадків створення в реєстраторі розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв за перевіряємий період на загальну суму 35252,00 грн, які повинні маркуватися марками акцизного податку без реквізитів марок акцизного податку (у відповідній графі почекових даних СОД РРО відсутня інформація про серію та номер марок акцизного податку (додаток до акту у табличній формі) суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 2 п. 2.2.20 акту перевірки встановлена відсутність не всіх, а лише одного з реквізитів - серії та номеру МАП. Натомість зі змісту спірного повідомлення-рішення контролюючий орган описує суть правопорушення як проведення розрахункової операції без використання РРО.

Суд зазначає, що формальна відсутність реквізиту МАП не змінює встановленого факту придбання товарів покупцями. Всі чеки підтверджують виконання розрахункових операцій, проведені через належним чином зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, що підтверджується актом перевірки та наявністю цих чеків у базі СОД РРО. Документи містять всі необхідні реквізити, які достатньо повно ідентифікують проведені господарські операції та які в повній мірі відображають рух коштів господарської діяльності позивача та розмір податків.

За змістом же пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, яка застосовується, передбачена відповідальність саме за проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання. Відповідальність саме за неналежне оформлення розрахункових документів законом прямо не передбачена, а ототожнення контролюючим органом такого виду порушення із непроведенням операцій через РРО є безпідставним, адже останнє передбачає під собою мету суб`єкта господарювання саме ухилитись від сплати податків та занизити показники доходу, на що прямо і спрямована санкція статті 17.

Таким чином, результатом ототожнення податковим органом відсутності реквізиту із проведенням розрахункових операцій взагалі без використання РРО є застосування санкції, яка є надмірною і несправедливою по відношенню до суті спірного порушення.

Суд зауважує, що предметом спору є податкове повідомлення-рішення, прийняте за порушення податкового законодавства. Водночас закриття провадження постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.10.2023 у справі № 314/4432/23 (провадження № 3/314/2203/2023) у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за частиною першою статті 155-1 КУпАП (порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг) (протокол № 811 від 11.09.2023) за відсутності складу адміністративного правопорушення не спростовують виявлені під час фактичної перевірки порушення податкового законодавства.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 №9 є протиправним та підлягає скасуванню у частині застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 52878,00 грн.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

VII. Розподіл судових витрат.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Квитанцією від 01.03.2024 № 0.0..1 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн. За таких обставин, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1018,69 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 31.10.2023 № 9 у частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 52878,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1018,69 грн (одна тисяча вісімнадцять гривень 69 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.05.2024.

Суддя К.В.Мінаєва