Справа № 126/140/24
Суддя: Моцний В. С.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 126/140/24
Провадження № 2-а/151/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року смт.Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Моцного В.С.

за участю секретаря судових засідань Добровольської М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чечельник справу за адміністративним позовом адвоката Янчука Олександра Васильовича поданою в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Янчук О.В. звернувся до суду із адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БАД № 917809 від 29 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП в сумі 20 400 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 січня 2024 року ОСОБА_1 отримав конверт з постановою про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 917809 від 29 грудня 2023 року, що складено на нього відповідачем у якій зазначено, що 29.12.2023 о 16 годині 40 хвилин в м. Бершадь по вул. Юрія Коваленка ОСОБА_1 керував транспортним засобом "TOYOTA LANDCRUISER PRADO 150" державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи при собі реєстраційних документів на транспортний засіб та без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування Чечельницьким районним судом від 22.09.2023 на термін 1 (один) рік чим порушив п п. 21 а, б ПДР.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом, а був пасажиром. На момент зупинки він знаходився на передньому правому сидінні.

Крім того зазначив, що копію постанови відповідач повинен надати під підпис особі, яку притягують до адміністративного відповідальності або у постанові вчинити запис про відмову від підпису або отримання копії постанови. Таким чином позивач особисто повинен був бути в даній справі і висказати свою «відмову» від підпису та від отримання постанови відповідача, яку він з незрозумілих підстав переслав поштою 02.01.2024 за вих. № 28/103-0024, що законом чи Інструкцією .... не передбачено, що суперечить вимогам записаним п.9 Постанови, де «копія постанови надсилається рекомендованим листом якщо сторона по справі відмовилась її отримувати». Вказане в черговий раз свідчить, що відповідач неповно, не об`єктивно здійснив розгляд справи, на що вказує ст.285 КУпАП та п.5 розділу 4 Інструкці. Відповідач в супереч Інструкції, що діє за наказом МВС України 07.11.2015 за №1395 та зареєстровано МЮ України від 10.11.2015 року за №1408/27853 використав невідповідну форму самої постанови про накладення адміністративного стягнення по справі та використав постанову, що зафіксоване не в автоматичному режимі, а потрібно було застосувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) як передбачено п.2 розділу XIV Інструкції. Дії відповідача, щодо ОСОБА_1 неправомірні та оформленні неналежним чином та є порушенням Інструкції та його прав та інтересів.

ОСОБА_1 не зобов`язаний доводити свою вину, а її повинен довести відповідач на достовірних, повних, об`єктивних доказах, яких у справі за постановою серії БАД за № 917809 від 29.12.2023, відповідач не надав для ознайомлення, чим сам свідомо порушив свої обов`язки та права позивача, а у постанові пункт №7 зазначено, що до постанови додаються : відео на СД диску, довідка щодо позбавлення, рапорт ЄО. У супереч вимог ст. 283 КУпАП не зазначено технічний засіб, яким відповідач здійснив фото або відеозапис.

Представник відповідача ГУНП у Вінницькій області Юлія Дмитрук надіслала суду відзив, у якому не визнає позовні вимоги, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Так 29.12.2023 інспектором СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_2 зупинено автомобіль під керуваням ОСОБА_1 , який не пред`явив реєстраційних документів на транспортний засіб. Твердження позивача про те, що йому не було відомо про винесення відносно нього вищезазначеної постанови жодним доказом не підтверджується, так як на відеозаписі чітко видно, що працівники поліції повідомили про те, що відносно Драгана буде винесена постанова. Також вказане адміністративне правопорушення підтверджується винесеною постановою та наявними матеріалами відеозапису здійсненого на портативну бодікамеру поліцейського та реєстратор на службовому автомобілі. Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду представник зазначив, що ОСОБА_1 12.01.2024 звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області із даним адміністративним позовом. В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначив, що йому не було відомо про дану адміністративну постанову, та про її існування він дізнався тільки 03.01.2024 після отримання її засобами поштового зв`язку. Однак дана обставина повністю спростовується матеріалами відеозапису, де позивачеві було повідомлено, що відносно нього винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, також позивачем на місце складання постанови, було викликано особу, для того щоб забрати автомобіль на якому рухався позивач. Крім того зазначила, що представник ГУНП у Вінницькій області наголошує, що стягнення, передбачене ч. 4 ст. 126 КупАП, накладено інспектором СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_2 у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України, зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серіїї БАД № 917809 від 29.12.2023.

Представник позивача адвокат Янчук О.В. в судове засідання не з`явився, проте на електронну пошту суду надав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із викликом свідка, якого він зобов`язується доставити сам.

Представник відповідача Дмитрук Ю.Д. в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву в якій підтримала відзив поданий нею на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що постанова винесена обґрунтовано, на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Суд вважає, що клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Янчука О.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю забезпечити явку свідка не підлягає задоволенню як поважна причина для відкладення розгляду справи, оскільки відповідно ч. 2, ч. 3 ст. 92 КАС України у заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

В клопотанні, про виклик свідка не зазначено які обставини може підтвердити даний свідок і по ній вже проведено чотири судових засідання.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом МВС України 07.11.2015 р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху (ПДР) України відповідно до Закону України «Про дорожнійрух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП є, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі "О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом встановлено, що 22 вересня 2023 року постановою Чечельницького районного суду Вінницької області у суддею Токарчук Л.Г. у справі № 151/1003/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортири засобами на строк 1 (один) рік.

02 жовтня 2023 року на дану постанову подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд.

Дана скарга ОСОБА_1 на постанову суду про позбавлення його права керування транспортними засобами 25.10.2023 розглянута Вінницьким апеляційним судом, постанова від 22.09.2023 залишена без змін.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 917809; дата розгляду 29.12.2023; місце розгляду справи м. Бершадь, вул. Юрія Коваленка; особа, яка розглянула справу поліцейський з СРПП ВП №1 ГРУП ГУНП у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_2 ; особа, щодо якої розглянута справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 29 грудня 2023 року о 16 годині 40 хвилин в м. Бершадь по вул. Юрія Коваленка ОСОБА_1 керував транспортним засобом "TOYOTA LANDCRUISER PRADO 150", д.н.з. НОМЕР_2 не маючи при собі реєстраційних документів на транспортний засіб та без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування постановою Чечельницького районного суду від 22.09.2023 на термін один рік, у зв`язку з чим порушив чим порушив п. 2.1 а,б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. Прийняте по справі рішення: застосовано штраф у розмірі 20 400 гривень Окрім того, в постанові зазначено правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження та вона містить відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Дана постанова виносилася у присутності позивача, але він відмовився від підпису у постанові та її отриманні.

Щодо посилань представника позивача ОСОБА_1 адвоката Янчука О.В. про те, що позивач не керував автомобілем, а сидів на пасажирському сидинні, не знайшло свого підтвердження. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 підтверджується відеозаписами які були зроблені на портативну бодікамеру поліцейського та реєстратор на їх службовому автомобілі, із яких вбачається, що поліцейські службовим автомобілем переслідували автомобіль під керуванням ОСОБА_1 який зупинився і з якого крім ОСОБА_1 ні зі сторони водія, ні зі сторони пасажира, ніхто не виходив. ОСОБА_1 знаючи про розгляд заяви в судове засідання не з`явився і пояснень щодо спростування факту керування автомобілем не ним, а іншою особою не надав, також не давав таких пояснень під час складення протоколу та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 29.12.2023 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно. Крім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Керуючись статтями 126, 245, 251, 252 КУпАП, статтями 9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов адвоката Янчука Олександра Васильовича поданого в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 917809 від 29 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 4 ст. 126 КУпАП залишити без задоволення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2024 року.

Суддя Валерій МОЦНИЙ