Справа № 140/2439/24
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2439/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Ковальчука В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Володимирводоканал Володимирської міської ради до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Володимирводоканал Володимирської міської ради (далі КП Володимирводоканал, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо нарахування Комунальному підприємству Володимирводоканал Володимирської міської ради заборгованості на суму 387 624,98 грн, в тому числі недоїмка 382 049,14 грн, залишок несплаченої пені 5 575,84 грн, що облікується за даними ІКС Податковий блок підсистеми Облік платежів - Ведення ІКП по ІКП КП Володимирводоканал станом на 26.10.2023; зобов`язання відповідача скасувати нараховану Комунальному підприємству Володимирводоканал Володимирської міської ради заборгованість на суму 387 624,98 грн, в тому числі недоїмка 382 049,14 грн, залишок несплаченої пені 5 575,84 грн, що облікується за даними ІКС Податковий блок підсистеми Облік платежів - Ведення ІКП по ІКП КП Володимирводоканал станом на 26.10.2023, шляхом коригування даних ІКС Податковий блок підсистеми Облік платежів - Ведення ІКП по ІКП КП Володимирводоканал.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до відповіді ГУ ДПС у Волинській області від 06.11.2023 на лист КП Володимирводоканал від 26.09.2023 №509 за даними ІКС Податковий блок підсистеми Облік платежів - Ведення ІКП по ІКП КП Володимирводоканал станом на 26.10.2023 обліковується заборгованість на суму 387 868,98 грн, в т.ч.: недоїмка 382 049,14 грн, залишок несплаченої пені 5819,84 грн. Позивач визнає правомірним нарахування лише 244 грн - проценти за користування розстроченням (відстроченням) на рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 21.08.2020 №128, однак заперечує щодо виникнення боргу на суму 387 624,98 грн, в тому числі недоїмка 382 049,14 грн, залишок несплаченої пені 5 575,84 грн.

Вважає, що відповідач вчиняє неправомірні дії щодо нарахування заборгованості підприємству, а саме нарахованої пені на загальну суму 5 575,84 грн за наявності рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 21.08.2020 №128, оскільки рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі № 140/17517/20 визнано протиправними дії ГУ ДПС у Волинській області щодо нарахування позивачу пені у розмірі 150 627,52 грн на розстрочені суми податкового боргу гідно рішення Державної податкової служби України від 20.08.2020 №2 та договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128 та зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області скасувати пеню, нараховану позивачу у розмірі 150 627,52 грн. З врахуванням цього є неправомірними дії відповідача щодо нарахування штрафних санкцій у період дії договору про розстрочення податкового боргу від 21.08.2020 №128, укладеного на підставі рішення від 20.08.2020 №2 про розстрочення податкового боргу в порядку, передбаченому статтею 100 Податкового кодексу України (далі ПК України), відповідно є неправомірним нарахування позивачу пені у сумі 5 575,84 грн.

Також вважає неправомірним нарахування недоїмки на суму 382 049,14 грн, оскільки нараховані податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 19.07.2023 № за червень 2023 року, від 18.08.2023 № за липень 2023 року сплачені позивачем вчасно відповідно до платіжних інструкцій від 28.07.2023 №686 на суму 223 400,00 грн, від 28.07.2023 №687 на суму 7 100,00 грн, від 29.08.2023 №784 на суму 290 000,00 грн.

З метою досудового урегулювання спору позивач повторно надіслав запит до ГУ ДПС у Волинській області від 08.12.2023 №694, до якого долучив копії вказаних платіжних інструкцій, які підтверджують безпідставність та неправомірність нарахування відповідачем заборгованості на суму 387 624,98 грн. Однак у відповіді на лист відповідач не надав жодних пояснень щодо заперечення позивачем вищенаведеної заборгованості. Таким чином, позивач просить зобов`язати відповідача відкоригувати залишок по заборгованості на рахунку підприємства в електронному кабінеті платника податку шляхом приведення його до відповідності, а саме зобов`язання відповідача вчинити дії щодо коригування даних в електронному кабінеті платника податків КП Володимирводоканал щодо скасування облікової заборгованості на суму 387 624,98 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності дій податкового органу.

Вказує на те, що згідно даних ІКС Податковий блок по ІКП по коду класифікації 14010100 - податок на додану вартість КП Володимирводоканал, , заборгованість станом на 26.10.2023 становить 387 868,98 грн, в т.ч. недоїмка 382 049,14 грн, залишок несплаченої пені - 5819,84 грн та на 30.04.2024 становить 387 971,40 грн, в т.ч. недоїмка - 387868,98 грн, залишок несплаченої пені - 102,42 грн.

Відповідно до даних ІКС Податковий блок підсистеми Облік платежів- Ведення ІКП - Історія недоїмок недоїмка в сумі 387 868,98 грн виникла за рахунок несплати узгоджених податкових зобов`язань по поданих платником податкових деклараціях з ПДВ. Вважає, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків в поданих КП Володимирводоканал податкових деклараціях з ПДВ, а тому позовна вимога про скасування суми, яка задекларована самостійно, є неправомірна.

Щодо ствердження позивачем про сплату ним грошових зобов`язань відповідно до поданих декларацій та наданих платіжних інструкцій звертає увагу, що відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, встановлена пунктом 87.9 статті 87 ПК України заборона платникам спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання до повного погашення податкового боргу (крім випадків, визначених цим же пунктом) кореспондується з обов`язком податкового органу зараховувати такі кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Окремо зазначає, що на сьогодні технічно неможливо виконати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №140/17817/20, яким зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області скасувати пеню, нараховану КП Володимирводоканал у розмірі 150 627,52 грн. Для вирішення даного питання ГУ ДПС у Волинській області було скеровано лист до ДПС України від 24.10.2023 №5257/8/03-20-13-02. Вважає, що це є предметом спору в іншій справі, про що позивач знав та мав би враховувати в своїй господарській діяльності.

З урахуванням вищенаведеного вважає, що позовна вимога про зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області скасувати нараховану КП Володимирводоканал заборгованість на суму 382 049,14 грн є неправомірна, оскільки вказану суму задекларовано позивачем самостійно і вона є узгоджена.

Ухвалою суду від 02.05.2024 про витребування доказів витребувано у відповідача ГУ ДПС у Волинській області інформацію (довідку) про наявність чи відсутність на даний час заборгованості КП Володимирводоканал у сумі 387 868,98 грн, яка обліковувалася за даними ІКС Податковий блок підсистеми Облік платежів - Ведення ІКП по ІКП КП Володимирводоканал станом на 26.10.2023.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

КП Володимирводоканал звернулося до ГУ ДПС у Волинській області із заявою від 26.09.2023 вих. №509 з метою належного інформування та обґрунтування причини виникнення заборгованості в електронному кабінеті платника податку на суму 1 121 288,51 грн по податку на додану вартість станом на 25.09.2023. Поряд з цим, просив взяти до уваги рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №140/17517/20 та вжити заходів щодо його виконання, а саме скасувати пеню, нараховану Управлінню водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського (попереднє найменування позивача) у розмірі 150 627,52 грн шляхом списання відповідної заборгованості з підприємства. Таким чином, позивач просив відкоригувати залишок по заборгованості на рахунку підприємства в електронному кабінеті платника податку шляхом приведення його до відповідності та надати акт звірки стану розрахунків щодо КП Володимирводоканал як платника податків.

Листом від 27.10.2023 №15060/6/03-20-04-02-06 ГУ ДПС у Волинській області повідомило позивача про наступне.

За даними ІКС Податковий блок підсистеми Облік платежів - Ведення ІКП по ІКП КП Володимирводоканал станом на 26.10.2023 обліковується заборгованість на суму 387 868,98 грн, в тому числі: недоїмка 382 049,14 грн, залишок несплаченої пені 5 819,84 грн. Також у цьому листі податковий орган зазначив, що на сьогодні технічно неможливо виконати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №140/17817/20, яким зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області скасувати пеню, нараховану КП Володимирводоканал у розмірі 150 627,52 грн. Для вирішення даного питання ГУ ДПС у Волинській області було скеровано лист до ДПС України від 24.10.2023 №5257/8/03-20-13-02.

Позивач надіслав до ГУ ДПС у Волинській області лист від 08.12.2023 №694 з метою заперечення виникнення боргу на суму 387 868,98 грн, до якого долучив платіжні інструкції від 28.07.2023 №686 на суму 223 400,00 грн, від 28.07.2023 №687 на суму 7 100,00 грн на підтвердження вчасної сплати грошових зобов`язань, задекларованих самостійно в податковій декларації з податку на додану вартість від 19.07.2023 № за червень 2023 року та платіжну інструкцію від 29.08.2023 №784 на суму 290 000,00 грн на підтвердження вчасної сплати грошових зобов`язань, задекларованих самостійно в податковій декларації з податку на додану вартість від 18.08.2023 № за липень 2023 року.

У листі від 26.12.2023 №17527/6/03-20-13-02-06 ГУ ДПС у Волинській області повідомило позивача про те, що відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

За даними інформаційно-комунікаційної системи Податковий блок станом на 20.12.2023 податкова заборгованість КП Володимирводоканал становить 387 971,40 грн.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/17817/20 від 01.03.2021 в. о. заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення про скасування пені у сумі 150 627,52 грн за №59/03-20 від 20.10.2023.

З метою приведення у відповідність баз даних інформаційно-комунікаційної системи Податковий блок КП Володимирводоканал з податку на додану вартість надіслано запит до ДПС України від 24.10.2023 №5257/8/03-20-13-02 про надання доступу для здійснення коригування даних інформаційної картки платника.

З огляду на викладене, ГУ ДПС у Волинській області при отриманні дозволу будуть внесені зміни до ІКП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 16.1.3, 16.1.4 ст. 16 ПК України (далі - ПК України) на відповідача, як на податків, покладено обов`язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п. 49.2 ст. 49 ПК України).

Згідно з вимогами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Зокрема, сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Так, абз.1 пункту 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з абз.2 пункту 87.9 статті 87 ПК України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2019 року у справі №810/315/17 зазначив, що аналіз положень пункту 87.9 статті 87 ПК України свідчить про те, що зарахування сплачених платником коштів в рахунок погашення податкового боргу, всупереч напряму сплати, визначеного платником податків, прямо передбачено нормами чинного податкового законодавства України.

Також Верховний Суд у зазначеній постанові вказав про правомірність дій податкового органу щодо зарахування сплачених платником податку грошових коштів в якості оплати поточних податкових зобов`язань, на погашення податкового боргу минулих податкових періодів.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно зарахував сплачені позивачем кошти платіжними інструкціями від 28.07.2023 №686 на суму 223 400,00 грн, від 28.07.2023 №687 на суму 7 100,00 грн, від 29.08.2023 №784 на суму 290 000,00 грн щодо сплати грошових зобов`язань, визначених платником податків самостійно в податкових деклараціях з податку на додану вартість від 19.07.2023 № за червень 2023 року, від 18.08.2023 № за липень 2023 року у порядку черговості виникнення податкового боргу.

При цьому, відповідач не заперечує, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №140/17517/20, яким, зокрема, зобов`язано ГУ ДПС у Волинській області скасувати пеню, нараховану Управлінню водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського, у розмірі 150 627,52 грн, на даний час не виконане податковим органом.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відтак, позивач, на користь якого прийнято рішення, не позбавлений можливість скористатися правом подання до суду, який прийняв рішення, заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

З урахуванням вищенаведеного слідує, що контроль дотримання виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №140/17517/20 визначений в окремому процесуальному порядку, зокрема передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому звернення до суду з окремою позовною заявою з питань дотримання виконання рішення суду в іншій справі не є належним способом захисту порушеного права.

Відтак, виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №140/17517/20 щодо зобов`язання скасувати пеню у розмірі 150 627,52 грн, в тому числі нараховану у сумі 5 575,84 грн, яку позивач просить зобов`язати ГУ ДПС у Волинській області скасувати у спірній справі, підлягає контролю судом у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не у порядку подання до суду окремої позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства Володимирводоканал Володимирської міської ради (44700, Волинська область, місто Володимир, вулиця Луцька, будинок 211, ідентифікаційний код юридичної особи 05391703) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук