Справа № 380/27304/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 рокусправа № 380/27304/23
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , представник- ОСОБА_2
до проІНФОРМАЦІЯ_1 , представник- Брижко О.В. Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, представник- не з`явився визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, у якому із врахуванням заяви про зміни до адміністративного позову від 28.11.2023 (вх. №94797 від 08.12.2023) просила:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилась у не проведенні повного розслідування, відповідно до Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом МВС від 22.03.2016 № 399, зареєстрованої в Мінюсті від 18.04.2016 за №574/28704, загибелі сина - військовослужбовця ДПСУ ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не складанні відповідного акту (іншого документу), в якому буде зазначено чи загибель сина пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства, у строки, визначені в Інструкції, з подальшим направленням відповідного клопотання з додатками до військово-лікарської комісії і направленням позивачці копії такого акту (іншого документа), складеного за результатами проведеного розслідування;

- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово - лікарської комісії Державної прикордонної служби України, що виразилась у не витребуванні від відповідних підрозділів ДПСУ документів, необхідних для прийняття постанови ВЛК про встановлення причинного зв`язку отриманого поранення із загибеллю сина - військовослужбовця ДПСУ ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зобов`язати безвідкладно витребувати зазначені документи для прийняття відповідної постанови ВЛК із направленням її копії на адресу позивачки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є матір`ю солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 22.11.2022 внаслідок бойових дій отримав вибухову травму, через яку загинув. В довідці від 24.11.2022 року причиною смерті сина позивачки є вибухова травма внаслідок військових дій. В лікарському свідоцтві про смерть № НОМЕР_1 від 24.11.2022 зазначено, що смерть сина позивачки настала в зоні військових дій в АДРЕСА_1 .

З метою отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, позивачка зверталася із відповідними заявами до командування військових підрозділів ДПСУ, де проходив військову службу її син.

За результатами вказаної події ДБР відкрито кримінальне провадження № 0001193 за кваліфікуючими ознаками ч. 4 ст. 425 КК України, досудове розслідування по якому триває.

У фактичній відмові у наданні необхідного документа службові особи ДПСУ посилаються на Інструкцію про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом МВС від 22.03.2016 №199, зареєстрованої в Мінюсті від 18.04.2016 за №574/28704, відповідно до якої призначена наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 з розслідування нещасного випадку повинна з`ясувати чи не є нещасний випадок наслідком вчинення потерпілим (загиблим) кримінального або адміністративного правопорушення, але такий висновок неможливо зробити до закінчення досудового розслідування.

Посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 на зазначену Інструкцію чи незавершене досудове розслідування в кримінальному провадженні є не тільки недоречним, але й таким, що перешкоджає членам сім`ї загиблого військовослужбовця в реалізації права на передбачену законом одноразову грошову допомогу.

Загиблий син позивачки не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 425 КК Україна. В цьому кримінальному провадженні, позивачка як матір загиблого на війні військовослужбовця, визнана потерпілою.

Строк розслідування не може перевищувати 10 календарних днів, а у разі групового нещасного випадку - 15 календарних днів. Строк розслідування випадку смерті військовослужбовця не може перевищувати тридцяти календарних днів. За результатами розслідування комісія зобов`язана скласти акт розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався, акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, або акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби, якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби. Акти підписують голова і всі члени комісії, підписані акти подаються на затвердження керівнику органу Держприкордонслужби, який призначив комісію. Керівник органу Держприкордонслужби, який призначив комісію, розглядає та затверджує акти протягом трьох діб після їх подання.

Таким чином, відповідно до Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у ДПСУ розслідування загибелі сина позивачки повинно було бути завершено до 22 грудня 2022 року і не пізніше 25 грудня 2022 року керівник органу Держприкордонслужби, який призначив комісію, повинний був затвердити відповідний акт. При цьому повинні бути з`ясовані обставини та причини загибелі, чи не є смерть сина позивачки наслідком вчинення дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, вчинення кримінального або адміністративного правопорушення, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства, повинно бути визначено, чи стався нещасний випадок з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби.

Крім того, наприкінці вересня 2023 року позивачка зверталась до ЦВЛК ДПСУ з метою отримати постанову військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть ОСОБА_3 . До звернення були додані копії лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 № 7091 від 24.11.2022 року, витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держприкордонслужби України за № 491-ОС від 23.11.2022 про виключення солдата ОСОБА_3 з оперативного підпорядкування, речового та продовольчого забезпечення.

У відповіді Голови ЦВЛК ДПСУ від 09.10.2023 за № 3000/589 зазначено, що на їхню адресу матеріалів для встановлення причинного зв`язку поранення (смерті) сина позивачки не надходило.

Про те, що син позивачки загинув сумлінно виконуючи обов`язки військової служби, свідчать:

- довідка лікаря про причину смерті сина № 7091 від 24.11.2022 року, де зазначено, що причиною смерті була вибухова травма внаслідок військових дій;

- довідка командира військової частини НОМЕР_3 від 23.12.2022 року № 12/6630, відповідно до якої солдат ОСОБА_3 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Донецької області в період з 28 жовтня по 22 листопада 2022 року;

- сповіщення від начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 без дати, в якій зазначено, що солдат ОСОБА_4 під час руху польовою дорогою в н.п. Майдан на автомобілі УАЗ «Хантер» підірвався на вибуховому пристрої, внаслідок чого отримав несумісні з життям травми;

- лікарське свідоцтво про смерть № 7091 від 24.11.2022 року, в якому зазначено, що смерть ОСОБА_3 настала в зоні військових дій, смерть настала від вибухової травми та уламків.

Указом Президента України № 448/2023 від 26.07.2023 року за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане служіння Українському народові син позивачки нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеня посмертно.

Також позивачка у позові зазначає, що у пунктах 10-25 постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 62С/2/21 справа адміністративне провадження № К/9901/31669/21 зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Закон №2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтею 1 зазначеного Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Частиною 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII ОГД призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби. У випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання ОГД допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (ч. 1 ст. 16-1 Закону). Згідно другого абзацу пункту «а» ч. 1 ст. 16-2 Закону №2011-XII ОГД призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону. У відповідності до ст. 16-4 Закону №2011-ХІ призначення і виплата ОГД не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузії травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати ОГД. Згідно ч. 9 ст. 16-3 Закону №2011-XII порядок призначення і виплаті ОГД визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання ст. 16-3 Закону №2011-XII Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення виплати ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби військовому резерві (далі - Порядок №975, у редакції, чинній на час звернення позивача з призначення ОГД). У відповідності до вимог п. 2 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Пунктом 10 Порядку № 975 визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначаєтеся та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурний підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожною повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста і списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язані з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисною спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерті військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народженні військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати ОГД батькам загиблою (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові) довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплаті одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційною номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Згідно п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в п.п.10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання. Згідно вимог п. 19 Порядку № 975 призначення і виплата ОГД не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво, захворювання), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного право порушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати ОГД.

Позивачка вважає, що службові особи ДПСУ і ЦВЛК ДПСУ, уповноважені на складання і затвердження акту про нещасний випадок (загибель її сина) і постанови ЦВЛК ДПСУ, не тільки позбавляють членів сім`ї загиблого права на оскарження незаконного рішення (якщо таке рішення є незаконним), а також умисно не надають таких документів з метою позбавити членів сім`ї загиблого військовослужбовця передбаченої законом і відповідною постановою КМУ ОГД.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили позов задоволити повністю.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що з 28.10.2022 по 22.11.2022 солдат ОСОБА_4 в складі зведеного загону відділу прикордонної служби (тип С) «Львів-1» ІНФОРМАЦІЯ_6 виконував бойові завдання на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону відповідно до бойових розпоряджень начальників зведеного загону впс (тип С) «Львів-1» та НОМЕР_2 прикордонного загону.

Відповідно до рапорту начальника зведеного загону впс (тип С) «Львів-1» близько 09.00 22.11.2022 під час руху польовою дорогою в напрямку н.п. Майдан Донецької області на невідомому вибуховому пристрої підірвався транспортний засіб марки УАЗ «Хантер», внаслідок чого отримав травми несумісні з життям сержант ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_4 .

Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 №199, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.04.2016 за №574/28704 (далі - Інструкція №199).

Позивачка посилається на абз. 2 п. 3 розділу І Інструкції №199, відповідно до якого у разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться.

Однак таке твердження не відповідає вимогам законодавства. Перш за все слід зазначити, що пункт 3 розділу I Інструкції №199 доповнено наведеним абзацом згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ № 693 від 22.08.2023. При цьому, випадок, що мав місце з солдатом ОСОБА_7 стався до внесення змін до Інструкції №199. Крім того, вказана норма регулює питання лише випадків бойових травмувань, а не випадків смерті. У випадку смерті військовослужбовців розслідування проводиться в обов`язковому порядку.

На виконання вимог Інструкції №199 ІНФОРМАЦІЯ_5 наказом від 23.11.2022 №68 на підставі донесення НОМЕР_2 прикордонного загону від 22.11.2022 № гриф/22-1011-Вих призначено розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_3 .

Дійсно, за загальним правилом строк розслідування смерті військовослужбовця відповідно до п. 11 Інструкції №199 не може перевищувати тридцяти календарних днів.

Однак, у разі проведення лабораторних досліджень, експертизи, випробувань тощо, а також отримання рішень органів досудового розслідування, органів (посадових осіб), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, та суду, необхідних для встановлення обставин і причин нещасного випадку, строк розслідування може бути продовжено керівником органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, за письмовим погодженням з вищим органом Держприкордонслужби на строк, необхідний для отримання таких висновків та рішень, про що керівник органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, видає наказ.

В ході проведення розслідування встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 10001193 від 22.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України «Недбале ставлення до військової служби», по факту події 22.11.2022 в районі ротного опорного пункту поблизу населеного пункту Майдан, Донецької області де військовослужбовці зведеного загону впс (тип С) «Львів-1» сержант ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_4 під час руху польовою дорогою здійснили наїзд на невідомий пристрій в результаті чого відбувся підрив автомобілю.

Оскільки органом досудового розслідування відкрито кримінальне провадження з метою встановлення наявності чи відсутності в діях сержанта ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_6 , солдата ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України «Недбале ставлення до військової служби», розслідування факту смерті Східним регіональним управління не може бути завершене до отримання рішення органу досудового розслідування, яке станом на час розгляду справи відсутнє.

На підставі вищезазначеного наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.12.2022 № 77 розслідування продовжено на строк до повного зібрання необхідних документів.

Східне регіональне управління здійснюючи взаємодію з органами досудового розслідування щодо стану проведення досудових розслідувань не отримувало відомостей про завершення досудового розслідування в наведеному вище кримінальному провадженні. Після надходження позовної заяви від позивачки, Східним регіональним управлінням додатково направлено запит до ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську з метою отримання офіційної відповіді щодо результатів розслідування.

Таким чином, порушення порядку проведення розслідування в діях ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Представник вказаного відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові докази та документи, просив суд в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України, проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, що позивач звернулася до ЦВЛК письмовою заявою від 25.09.2023. Вказана заява надійшла до ЦВЛК та була зареєстрована 04.10.2023 року за вх. № 72-М.

За результатами розгляду зазначеної заяви, 09.10.2023 року вих. № 3000/589 ЦВЛК поінформувало позивачку, що матеріали для встановлення причинного зв`язку смерті до комісії не надходили.

Представник позивача звернувся до ЦВЛК з адвокатським запитом № 138 від 26.10.2023, про направлення на адресу представника позивачки належно завіреної копії акту про нещасний випадок, внаслідок якого загинув солдат ОСОБА_3 або інший документ про встановлення (відсутність) причинного зв`язку його загибелі і виконання ним обов`язків військової служби для можливого подальшого оскарження в судовому порядку, також було зазначено щодо направлення копій всіх матеріалів, на підставі яких складений зазначений акт чи зроблені відповідні висновки.

У відповідності до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» було надано відповідь за вих. № 3000/645 від 07.11.2023 року про відсутність запитуваних матеріалів та підстави цього.

Враховуючи вище викладене, та наявні в додатках відповіді ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивача та його представника було поінформовано про неможливість надання постанови про причинний зв`язок смерті солдата ОСОБА_3 , оскільки ще триває розслідування випадку смерті вищезазначеного військовослужбовця, також представнику позивача зазначалося, що видача завіреної копії акту про нещасний випадок, внаслідок якого загинув солдат ОСОБА_3 або інший документ про встановлення (відсутність) причинного зв`язку його загибелі і виконання ним обов`язків військової служби - знаходиться поза межами повноважень та компетенції ЦВЛК.

Таким чином ЦВЛК діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вважає за доцільне прийти до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених до ЦВЛК позовних вимог.

Вказаний відповідач не забезпечив участі уповноваженого представника в судових засіданнях.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 24.11.2023 року у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Ухвалою судді від 26.01.2024 року постановлено про перехід з спрощеного провадження в загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою суду від 10.04.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Судом встановлені наступні обставини:

Позивачка є матір`ю солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_8 , який з 28.10.2022 був зарахований у оперативне підпорядкування до НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України і виконував обов`язки по захисту Батьківщини від збройного нападу РФ на території Донецької області.

22.11.2022 внаслідок бойових дій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав вибухову травму, внаслідок якої загинув. В довідці від 24.11.2022 причиною смерті сина є вибухова травма внаслідок військових дій. В лікарському свідоцтві про смерть № 7091 від 24.11.2022 зазначено, що смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала в зоні військових дій в АДРЕСА_1 .

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправною спірну бездіяльність відповідачів, як наслідок просить зобов`язати вчинити певні дії.

Судом частково враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірної бездіяльності з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, а також встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі-Закону № 2011-ХІІ), норми якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктами 1 та 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві державою гарантована виплата одноразової грошової допомоги, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до п. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Згідно із ст. 16-4 Закону № 2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком, зокрема:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув у зоні військових дій, відтак, позивачка є особою, яка згідно зі ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі, якщо смерть її сина військовослужбовця настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода.

Пунктами 2 та 2-1 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2022 № 383 затверджена Інструкція з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», зареєстрована в Міністерстві

юстиції України 05.07.2022 за № 741/38077 (далі-Інструкція № 383).

Пунктами 2, 3 Інструкції № 383 передбачено, що особи, які відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на отримання одноразової грошової допомоги (далі - отримувачі), звертаються, зокрема, до Адміністрації Державної прикордонної служби України або регіонального управління, або підрозділу спеціального призначення за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця або іншого органу Державної прикордонної служби України, на який наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України покладено функції з призначення та виплати ОГД (далі - органи Держприкордонслужби), із заявою, складеною в довільній формі.

Особа, яка звернулася до органу Держприкордонслужби щодо призначення та виплати ОГД, подає такі документи:

1) заяву (кожного члена сім`ї (повнолітнього), батьків та утриманців загиблого (померлого), у разі наявності малолітніх, неповнолітніх дітей - іншого з батьків, опікунів чи піклувальників).

2) копії, зокрема:

свідоцтва про смерть військовослужбовця;

постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі

або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця;

документа, що підтверджує сімейні (родинні) зв`язки із загиблим (померлим) військовослужбовцем: для батьків - свідоцтва про народження військовослужбовця, який загинув (помер);

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

За змістом п. 13 Інструкції № 383 призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, із аналізу приписів наведених вище правових актів слідує, що у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби сім`ї загиблого виплачується одноразова грошова допомога, механізм оформлення документів для виплати якої та власне виплата визначені Інструкцією № 383. Ця Інструкція передбачає, що особа, яка звертається за виплатою одноразової грошової допомоги, подає до органу Держприкордонслужби передбачений пунктом 2 пакет документів, у тому числі:

постанову ВЛК про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця;

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема, про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 стверджує про незаконну бездіяльність відповідачів, що полягає у не наданні позивачу постанови ВЛК про встановлення причинного зв`язку загибелі її сина та документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідачі заперечують наявність підстав для видачі позивачу таких документів, покликаючись на ту обставину, що станом на день звернення ОСОБА_1 із відповідними заявами триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 10001193 від 22.11.2022, розпочате за фактом смерті сина позивачки - солдата ОСОБА_3 та інших військовослужбовців, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України (недбале ставлення до військової служби).

У свою чергу позивачка зауважує, що результати досудового розслідування чи судового розгляду кримінального провадження не впливатимуть на розслідування обставин загибелі її сина, оскільки відповідно до розділу І Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у ДПС України № 199 службове розслідування проводиться незалежно від кримінального провадження.

Керуючись Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у ДПС України, затвердженою наказом МВС від 22.03.2016 № 199 начальник Східного регіонального управління ДПС України 23.11.2022 видав наказ № 68, яким призначив Комісію для проведення службового розслідування за фактом смерті штаб-сержанта ОСОБА_8 , молодших сержантів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , солдатів ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .

У наказі від 23.11.2022 № 68 зазначено, що з донесення НОМЕР_2 прикордонного загону від 22.11.2022 № гриф/22-1011-Вих. стало відомо про бойову безповоротну втрату військовослужбовців, у тому числі солдата ОСОБА_3 , під час виконання обов`язків з відсічі збройної агресії з боку сил російської федерації.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 11.12.2022 №77 продовжений строк розслідування до повного зібрання необхідних документів.

Станом на час вирішення цього спору службове розслідування за фактом загибелі, зокрема, солдата ОСОБА_3 триває, як і триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 10001193.

Відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про Державну прикордонну службу України», з метою встановлення єдиного порядку розслідування та обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Державної прикордонної служби України та приведення нормативно-правових актів Адміністрації Державної прикордонної служби України у відповідність до законодавства Міністр внутрішніх справ України 22.06.2016 видав наказ № 199, яким затвердив Інструкцію про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 18.04.2016 за № 574/28704 (далі Інструкція № 199).

Пунктом 1 визначено, що ця Інструкція визначає порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Адміністрації Державної прикордонної служби України, її територіальних органів, органів охорони державного кордону, Морської охорони, підрозділів спеціального призначення, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів та підрозділів забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Положення Інструкції № 199 суд застосовує в редакції, чинній станом на день прийняття наказу від 23.11.2022 № 68 про призначення службового розслідування по факту загибелі військовослужбовців, у тому числі солдата ОСОБА_3 .

За правилами пунктів 3 та 4 Розділу І Інструкції № 199, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострих отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень через аварії, пожежі, стихійні лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакти із представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один день і більше, а також у разі смерті військовослужбовця.

4. Нещасні випадки, пов`язані із нанесенням тілесних ушкоджень іншою особою, або вбивство військовослужбовця незалежно від здійснення кримінального провадження розслідуються відповідно до цієї Інструкції.

Згідно із п. 4 Розділу ІІ Інструкції № 199, керівник органу Держприкордонслужби, в якому стався нещасний випадок, одержавши доповідь або повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний:

1) протягом однієї години з використанням засобів зв`язку повідомити про нещасний випадок:

керівництво вищого органу Держприкордонслужби;

підрозділ (посадову особу) з технічного нагляду та охорони праці вищого органу Держприкордонслужби;

підрозділ (посадову особу) з пожежної безпеки вищого органу Держприкордонслужби - у разі нещасного випадку, що стався внаслідок пожежі.

У повідомленні зазначаються:

дата і час нещасного випадку;

стисла характеристика місця події;

відомості про потерпілого (потерпілих): військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, посада, місце служби, стаж служби (загальний та за посадою), сімейний стан;

характер травм, стислий опис обставин та ймовірні причини нещасного випадку.

Якщо потерпілий є військовослужбовцем іншого органу Держприкордонслужби, зазначені відомості одночасно повідомляються керівництву цього органу.

У разі групового нещасного випадку (такого, що стався одночасно з двома і більше військовослужбовцями), випадку з тяжкими наслідками або випадку смерті військовослужбовця керівник органу Держприкордонслужби, в якому стався нещасний випадок (випадок з тяжкими наслідками або випадок смерті), також негайно доповідає про це керівництву Адміністрації Держприкордонслужби по лінії оперативно-чергової служби;

2) протягом доби письмовим наказом призначити комісію із розслідування нещасного випадку (далі - комісія) у складі не менше трьох осіб та організувати проведення розслідування, а також створити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв`язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям тощо).

Відповідно до пунктів 5, 6, 8, 9 Розділу ІІ Інструкції № 199:

5. У разі групового нещасного випадку, випадку з тяжкими наслідками або випадку смерті військовослужбовця комісія призначається наказом Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби, яке оформлюється наказом Адміністрації Держприкордонслужби.

6. Нещасний випадок, що стався в органі Держприкордонслужби з військовослужбовцем іншого органу Держприкордонслужби під час виконання ним службового завдання, розслідується комісією, призначеною керівником органу Держприкордонслужби, в якому стався нещасний випадок.

У разі якщо потерпілий є військовослужбовцем Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу, комісія призначається наказом Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу відповідно.

8. Комісія зобов`язана:

оглянути місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;

з`ясувати обставини та причини нещасного випадку, чи не є нещасний випадок наслідком вчинення потерпілим дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства;

визначити, чи стався нещасний випадок з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби;

установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці (якщо такі особи були), розробити заходи щодо запобігання таким нещасним випадкам.

9. Члени комісії мають право одержувати письмові пояснення від посадових осіб та інших військовослужбовців і працівників органів Держприкордонслужби, а також проводити опитування потерпілих та свідків нещасного випадку.

За змістом пунктів 11,15-18 Розділу ІІ Інструкції № 199:

11. Строк розслідування не може перевищувати десяти календарних днів, а у разі групового нещасного випадку - п`ятнадцяти календарних днів. Строк розслідування випадку смерті військовослужбовця не може перевищувати тридцяти календарних днів.

У разі проведення лабораторних досліджень, експертизи, випробувань тощо, а також отримання рішень органів досудового розслідування, органів (посадових осіб), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, та суду, необхідних для встановлення обставин і причин нещасного випадку, строк розслідування може бути продовжено керівником органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, за письмовим погодженням з вищим органом Держприкордонслужби на строк, необхідний для отримання таких висновків та рішень, про що керівник органу Держприкордонслужби, що призначив комісію, видає наказ.

У разі якщо комісію призначено наказом Адміністрації Держприкордонслужби, строк розслідування продовжується наказом Адміністрації Держприкордонслужби.

15. За результатами розслідування комісія зобов`язана скласти:

акт розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався (додаток 1) (далі - акт форми Нвс-5);

акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 2) (далі - акт форми Нвс-1), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, або акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 3) (далі - акт форми НПвс), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби.

Акти підписують голова і всі члени комісії. У разі незгоди зі змістом зазначених актів член комісії підписує їх з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта форми Нвс-5.

Підписані акти подаються на затвердження керівнику органу Держприкордонслужби, який призначив комісію.

Керівник органу Держприкордонслужби, який призначив комісію, розглядає та затверджує акти форми Нвс-5 та форми Нвс-1 (або форми НПвс) протягом трьох діб після їх подання.

16. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, визначених частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

17. Акт форми Нвс-1 (або акт форми НПвс) не складається про нещасний випадок (випадок смерті), який є наслідком:

вчинення військовослужбовцем дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння;

вчинення військовослужбовцем злочину, кримінального або адміністративного правопорушення, що встановлено рішенням суду або органів досудового розслідування чи органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення;

навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

Про наявність підстав для нескладення акта форми Нвс-1 (або акта форми НПвс) обов`язково зазначається в акті форми Нвс-5 із посиланням на відповідні документи, які додаються до першого примірника акта форми Нвс-5.

18. Днем закінчення розслідування вважається день затвердження актів, зазначених у пункті 15 цього розділу, керівником органу Держприкордонслужби, який призначив комісію.

Таким чином, із аналізу приписів Інструкції № 199 слідує, що у разі групового нещасного випадку, випадку з тяжкими наслідками або випадку смерті військовослужбовця службове розслідування призначається наказом Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу, в якому стався нещасний випадок із призначенням комісії, яка зобов`язана, зокрема, оглянути місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; з`ясувати обставини та причини нещасного випадку, чи не є нещасний випадок наслідком вчинення потерпілим дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства, визначити, чи стався нещасний випадок з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби. Строк розслідування випадку смерті військовослужбовця не може перевищувати тридцяти календарних днів. У залежності від встановлених під час розслідування обставин та за результатами розслідування, комісія зобов`язана скласти один з таких актів: форми Нвс-5 або форми Нвс-1, або форми НПвс. У разі, якщо комісією встановлено, що нещасний випадок (випадок смерті) стався унаслідок вчинення військовослужбовцем дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння; вчинення військовослужбовцем злочину, кримінального або адміністративного правопорушення, що встановлено рішенням суду або органів досудового розслідування; навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю або самогубства зазначені акти не складаються.

Суд встановив, що начальник Східного регіонального управління ДПС України 23.11.2022 видав наказ № 68, яким призначив службове розслідування за фактом загибелі військовослужбовців, у тому числі солдата ОСОБА_3 , а також призначив Комісію з розслідування у складі трьох військовослужбовців.

Наказом від 11.12.2022 № 77 начальник Східного регіонального управління ДПС України продовжив розслідування до повного зібрання необхідних документів.

Таким чином, відповідач - Східне регіональне управління ДПС України не надало суду жодних належних та допустимих доказів, що призначена ним комісія з розслідування вчинила всі необхідні і встановлені Інструкцією № 199 дії щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, чи не є нещасний випадок наслідком вчинення потерпілим дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства, а також не оглянула місце нещасного випадку, не опитала свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, обмежившись фактом призначення службового розслідування та очікуванням на рішення органу досудового розслідування.

Зі змісту Висновку службового розслідування за фактом загибелі 22.11.2022 військовослужбовців зведеного загону впс (тип С) «Львів-1», які перебували в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону, затвердженого 06.12.2022 начальником НОМЕР_2 прикордонного загону (далі Висновок СР від 06.12.2022) слідує, що відповідно до Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України від 08.11.2021 № 815 та на підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 22.11.2022 № 420-АГ «Про призначення службового розслідування» у період з 22.11.2022 по 06.12.2022 комісією у складі чотирьох осіб проведене службове розслідування факту загибелі 22.11.2022 військовослужбовців зведеного загону впс (тип С) «Львів-1» солдатів ОСОБА_11 , ОСОБА_3 штаб-сержанта ОСОБА_8 .

Таким чином, службове розслідування за фактом загибелі 22.11.2022 військовослужбовців, зокрема, ОСОБА_3 , проведене відповідно до Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України від 08.11.2021 № 815.

Втім, суд відмічає, що згідно із пунктом 3 Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України від 08.11.2021 № 815, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2022 за № 39/37375 дія цього Порядку не поширюється на проведення службових розслідувань, зокрема, щодо розслідування нещасних випадків, що проводяться згідно з Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 № 199, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.04.2016 за № 574/28704.

Отже, підставою для не вжиття відповідачем жодних заходів для проведення розслідування у порядку, передбаченому Інструкцією № 199, є, за його твердженнями, здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 10001193 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України «недбале ставлення до військової служби» по факту події, що мала місце 22.11.2022, а також матеріали службового розслідування, проведеного у порядку, не передбаченому Інструкцією № 199.

20.03.2024 Територіальне управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ надіслало до ІНФОРМАЦІЯ_9 лист № 13-01-5590/24, зі змісту якого слідує, що Першим слідчим відділом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001193. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в ході здійснення цього розслідування нікому не повідомлялось. Відомостей про те, що військовослужбовці ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3 навмисно спричинили собі тілесні ушкодження або вчинили самогубство, а також перебували в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння в ході здійснення досудового розслідування не встановлено. Дані щодо вчинення цими військовослужбовцями кримінальних або адміністративних правопорушень відсутні.

За наведених обставин, суд критично оцінює доводи відповідача про неможливість закінчити службове розслідування, що призначене наказом від 23.11.2022 № 68 до отримання результатів досудового розслідування, оскільки дійти висновку про наявність чи відсутність ознак кримінального чи адміністративного проступку в діях загиблих осіб або про те, що загиблі не перебували у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння чи не вчинили самогубство можливо саме за наслідками службового розслідування, яке зобов`язане було провести Східне регіональне управління ДПС України, керуючись Інструкцією № 199, та встановити обставини загибелі військовослужбовців, що відповідачем протиправно не вчинено.

Суд погоджується із доводами позивача, що проведення відповідачем службового розслідування за фактом загибелі її сина ОСОБА_3 та складання за його результатами акту розслідування нещасного випадку Інструкція № 199 не ставить у залежність від здійснення досудового розслідування.

Варто також відмітити, що Указом Президента України № 448/2023 від 26.07.2023 за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане служіння Українському народові ОСОБА_3 нагороджений посмертно Орденом «За мужність» ІІІ ступеня.

Вказана обставина свідчить про суперечливість та недоведеність належними доказами доводів відповідача про наявність в діях ОСОБА_3 ознак правопорушення, яке перешкоджає відповідачу вжити всіх передбачених Інструкцією № 199 заходів для завершення розслідування по факту загибелі цього військовослужбовця.

На переконання суду, факт нагородження ОСОБА_3 орденом «За мужність» ІІІ ступеня посмертно є тією обставиною, що спростовує доводи відповідача про наявність ознак недбалого ставлення загиблого до військової служби.

В цій частині, суд дійшов висновку про наявність ознак протиправної бездіяльності Східного регіонального управління ДПС України щодо не проведення та не завершення розслідування у порядку та у строки, що передбачені Інструкцією № 199, відтак, порушене право позивача належить захистити шляхом зобов`язання Східного регіонального управління ДПС України здійснити у порядку та у строки, що передбачені Інструкцією № 199 розслідування факту загибелі 22.11.2022 військовослужбовців зведеного загону впс (тип С) «Львів-1», зокрема, солдата ОСОБА_3 , за результатами якого скласти передбачені пунктом 15 Інструкції № 199 Акти.

Що другої частини позовних вимог до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, суд зазначає про те, що на думку суду така по суті є передчасною, оскільки Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань.

Військово - лікарська експертиза в Державній прикордонній службі України проводиться відповідно до вимог Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 06.05.2009 № 333 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 року за № 570/16586 (далі - Положення).

У Держприкордонслужбі створені та діють військово-лікарські комісії (ВЛК) при клінічних госпіталях, а також ЦВЛК, яка є органом забезпечення Держприкордонслужби, медичною установою спеціального призначення. Їй підпорядковані всі інші ВЛК з питань військово-лікарської експертизи.

Повноваження ЦВЛК визначені п. 8 ст. 2 Розділу ІІ Положення:

- приймати постанови згідно з цим Положенням, переглядати або скасовувати постанови постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) нижчого рівня, переглядати власні постанови;

- перевіряти роботу ВЛК (ЛЛК) з питань організації та проведення ними медичного огляду;

- витребовувати документи, що характеризують обставини отримання особою, що оглядається, захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: матеріали службового розслідування, дізнання або судового розгляду, витяги з наказів, форми Нвс-5, Нвс-1, НПвс (додатки 1-3 до Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року за № 574/28704) (далі - Інструкція); документи з особових та пенсійних справ, медичні документи; архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених документів такі копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву Держприкордонслужби зі строком зберігання 50 років);

- за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби залучати лікарів-спеціалістів закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби, представників органу Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для визначення результатів медичного огляду;

- перевіряти організацію, стан та результати медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ, а також осіб, які приймаються на військову службу за контрактом;

- ініціювати направлення в заклади охорони здоров`я Держприкордонслужби на контрольний та повторний огляди військовослужбовців та членів їх сімей, військовозобов`язаних, працівників Держприкордонслужби;

- запитувати та отримувати від органів Держприкордонслужби узагальнені результати медичного огляду військовослужбовців згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 року № 559 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок»;

- запитувати від закладів охорони здоров`я, органів Держприкордонслужби, військових комісаріатів та ВВНЗ інформацію для узагальнення та оцінки результатів медичного огляду ВЛК (ЛЛК);

- надавати до Адміністрації Держприкордонслужби знеособлені результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, яких добирають на військову службу за контрактом, та інших осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

- розглядати, переглядати та скасовувати, затверджувати (не затверджувати), а також контролювати постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК), строк розгляду свідоцтв про хворобу становить не більше 5 робочих днів з дня їх отримання ЦВЛК;

- розглядати документи ВЛК, які складені за результатами проведених у разі направлення медичних оглядів військовослужбовців в закладах охорони здоров`я інших військових формувань, та виносити власну постанову;

- у разі незатвердження постанови ВЛК (ЛЛК) скасовувати її та протягом п`яти робочих днів з дати її скасування виносити іншу постанову із зазначеного питання;

- у разі неповного проведення медичного огляду особи чи недотримання ВЛК (ЛЛК) при проведенні медичного огляду вимог цього Положення скасовувати постанову та направляти свідоцтво про хворобу на доопрацювання з викладенням причин, через які постанову ВЛК (ЛЛК) не затверджено;

- надавати роз`яснення щодо формулювань постанов ВЛК (ЛЛК);

- перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, органах Держприкордонслужби з питань здійснення медичного огляду ВЛК;

- рекомендувати направлення військовослужбовців на обстеження в інтересах медичного огляду ВЛК до спеціалізованих закладів охорони здоров`я.

Визначення причинного зв`язку захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва, що призвело до смерті військовослужбовця проводиться ЦВЛК. При винесенні постанови про причинний зв`язок поранення, травми, контузії, каліцтва, що призвело до смерті військовослужбовця, які виникли до 10.05.2006 року, при відсутності довідки про обставини травми можуть бути взяті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення, контузії, каліцтва: матеріали службового розслідування, дізнання або досудового розслідування, матеріли судового, кримінального або адміністративного провадження та/або інші документи (п. 8 глави 12 Розділу Положення).

Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення, травми, контузії, каліцтва приймається з урахуванням висновку, зазначеному у формах Нвс-5, Нвс-1, НПвс.

У разі якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) особи настало в період до прийняття цього Положення, постанова ВЛК про причинний зв`язок приймається з урахуванням висновку, зазначеного у документах, які діяли на час отримання цією особою поранення, травми, контузії, каліцтва.

Номер та дата актів розслідування нещасного випадку, що стався, або довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), на підставі яких встановлено причинний зв`язок поранення, травми, контузії, каліцтва, обов`язково зазначаються у свідоцтві про хворобу, довідці ВЛК та в книзі протоколів засідань ВЛК (ЛЛК) (п. 6 глави 12 Розділу III Положення).

З метою встановлення причинного зв`язку смерті (загибелі) начальник органу Держприкордонслужби направляє клопотання до ЦВЛК, яка виносить відповідну постанову. До клопотання додаються біографічна довідка, копія лікарського свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про смерть, паспорт здоров`я (медична книжка), акт розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався, акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, або акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби, якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби (абзац 4 п. 3 глави 6 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС № 468 від 06.06.2017 року, зареєстрованого в Мінюсті за № 1011/30879 від 16.08.2017 року).

Позивач звернулася до ЦВЛК письмовою заявою від 25.09.2023 року. Вказана заява надійшла до ЦВЛК та була зареєстрована 04.10.2023 року за вх. № 72-М.

За результатами розгляду зазначеної заяви, 09.10.2023 року вих. № 3000/589 ЦВЛК поінформувало позивачку, що матеріали для встановлення причинного зв`язку смерті до комісії не надходили.

Позивачку та її представника було поінформовано про неможливість надання постанови про причинний зв`язок смерті солдата ОСОБА_3 , оскільки ще триває розслідування випадку смерті вищезазначеного військовослужбовця.

Відтак в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом частково враховуються заперечення відповідачів.

Відповідно позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ), Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення та не завершення розслідування факту загибелі 22 листопада 2022 року військовослужбовців зведеного загону впс (тип С) «Львів-1»: солдата ОСОБА_3 у порядку та у строки, що передбачені Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженій наказом Міністра внутрішніх справ України від 22.06.2016 № 199.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити у порядку та у строки, що передбачені Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженій наказом Міністра внутрішніх справ України від 22.06.2016 № 199, розслідування факту загибелі ІНФОРМАЦІЯ_10 військовослужбовців зведеного загону впс (тип С) «Львів-1», зокрема, солдата ОСОБА_3 , за результатами якого скласти передбачені пунктом 15 Інструкції № 199 Акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 22.05.2024 року.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович