Справа № 320/12200/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №320/12200/24

23 травня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової служби України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова служба України звернулась до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, в якій просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.02.2024 у виконавчому провадженні №73829588,

зобов`язати закінчити виконавче провадження №73829588 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закон України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №500/1195/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "БМ ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, зобов`язання вчинити певні дії у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі №500/1195/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" задоволено частково, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - скасовано.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.12.2022 №7886901/14049984, від 19.12.2022 №7886902/14049984, від 19.12.2022 №78868899/14049984, від 19.02.2022 №7886900/14049984.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області та Державну податкову службу України повторно розглянути і вирішити питання щодо реєстрації в ЄРПН податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.10.2022, №16 від 28.10.2022.

Департаментом правового забезпечення ДПС України після отримання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі №500/1195/23 направлено службовий лист від 13.11.2023 №11844/99-00-05-03-02-08, яким повідомлено, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 набрала законної сили та згідно статті 370 КАС України підлягає виконанню.

25.01.2024 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН ДПС розглянуло вказане судове рішення і скасовано попередні рішення комісії центрального рівня про залишення скарг без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН без змін відповідно до рішення суду.

Також 25.01.2024 платнику податків відправлено квитанції по вищевказаних податкових накладним з пропозицією надати копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних.

В подальшому платником надано документи на підтвердження реєстрації податкових накладних ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.10.2022, №16 від 28.10.2022.

За результатами повторного розгляду наданих платником документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН ДПС за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 13.02.2024 №8347/14049984/2 від 13.02.2023 №8321/14049984/2, від 13.02.2024 №8268/14049984/2, від 12.02.2024 №8060/14049984/2, якими залишено скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН без змін.

Звертає увагу, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 зобов`язано повторно розглянути і вирішити питання щодо реєстрації в ЄРПН, а не зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 поданий адміністративний позов №320/12200/24 переданий за підсудністю до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 матеріали адміністративної справи №320/12200/24 передано судді Мартиць О.І.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Державної податкової служби України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Справу визначено розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до статей 268-269 КАС України встановлено відповідачу 7-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано відповідача у цей же строк надати суду усі матеріали, що стосуються предмета позову, у тому числі матеріали виконавчого провадження №73829588.

20.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить у задоволенні позовних вимог Державної податкової служби України відмовити в повному обсязі.

Вказує, що на виконання до Відділу надійшла заява стягувача про примусове виконання від 05.01.2024, якою пред`явлено виконавчий лист №500/1195/23, виданий 20.11.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Державної податкової служби України повторно розглянути і вирішити питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.02.2022, №16 від 28.10.2022.

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону та зокрема враховуючи, що виконавчий документ відповідав вимогам встановленим статтею 4 Закону, державним виконавцем 15.01.2024 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73829588, в якій зобов`язано боржника Державну податкову службу України виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

31.01.2024 до Відділу надійшов лист від Державної податкової служби України, згідно якого встановлено, що комісією Державної податкової служби України прийнято рішення виконати рішення суду про повторний розгляд питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.10.2022, №16 від 28.10.2022, складених ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" шляхом скасування попередніх рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН відповідно до рішення суду та запропоновано платнику надати копії документів, що необхідні для розгляду та прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних ЄРПН.

01.02.2024 державним виконавцем Відділу за адресою стягувача направлено вимогу, згідно якої стягувачу запропоновано надати до Державної податкової служби України, копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в вищевказаних податкових накладних.

26.02.2024 до Відділу надійшла заява стягувача, згідно якої встановлено, що стягувачем надано відповідні документи за проханням Державної податкової служби України, які необхідні для реєстрації вищевказаних податкових накладних. Однак Державною податковою службою України відмовлено в реєстрації вищевказаних податкових накладних.

На підставі вищевикладеного, рішення суду боржником не було виконане, тому 27.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в сумі5100 грн, якою зобов`язано боржника виконати рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Вважає, що постанова пронакладення штрафу прийнята в рамках чинного законодавства.

Також 20.05.2024 відповідачем подано до суду клопотання про залучення Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича-комерційна фірма "БМ ЛТД", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, у справі №320/12200/24, оскільки, прийняте рішення по даній справі стосуватиметься прав стягувана у ВП №73829588.

Вирішуючи подане відповідачем клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Таким чином, згідно з частиною другою статті 49 КАС України у заяві про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Окрім цього, підставою для залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору є обґрунтоване передбачення, що рішення суду у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Вирішуючи клопотання відповідача про залучення третьої особи, суд зазначає про його безпідставність з огляду на те, що відповідач не обґрунтував на підставі положень статті 49 КАС України, яким чином рішення у цій справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича-комерційна фірма "БМ ЛТД". При цьому суд наголошує, що положення статті 49 КАС України передбачають можливість залучення третіх осіб не для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи (такий розгляд справи суд проводить незалежно від участі у справі третіх осіб), як вважає відповідач, а у разі коли рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки третіх осіб. Зі змісту заяв по суті справи судом не встановлено обставин, які б свідчили, що рішення суду у даній справі може вплинути на права, свободи та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича-комерційна фірма "БМ ЛТД".

Відтак відсутні підстави для залучення Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича-комерційна фірма "БМ ЛТД" до участі в розгляді справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/1195/23 від 22.05.2023 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "БМ "ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у цій справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" задоволено частково, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі №500/1195/23 - скасовано.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.12.2022 №7886901/14049984, від 19.12.2022 №7886902/14049984, від 19.12.2022 №78868899/14049984, від 19.02.2022 №7886900/14049984.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області та Державну податкову службу України повторно розглянути і вирішити питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022 року, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.20.2022, №16 від 28.10.2022.

В задоволенні решти позовний вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" () судові витрати у розмірі у розмірі 13420,00 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн сплаченого судового збору.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" () судові витрати у розмірі у 13420,00 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн сплаченого судового збору.

Судове рішення набрало законної сили 25.10.2023, 20.11.2023 видано виконавчий лист.

Як слідує з матеріалів справи 05.01.2024 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява стягувача, якою пред`явлено виконавчий лист №500/1195/23, виданий 20.11.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Державної податкової служби України повторно розглянути і вирішити питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.02.2022, №16 від 28.10.2022.

15.01.2024 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №73829588, в якій зобов`язано боржника Державну податкову службу України виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

31.01.2024 до Відділу надійшов лист Державної податкової служби України, згідно якого встановлено, що комісією Державної податкової служби України прийнято рішення виконати рішення суду про повторний розгляд питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.10.2022, №16 від 28.10.2022, складених ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" шляхом скасування попередніх рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН відповідно до рішення суду та запропоновано платнику надати копії документів, що необхідні для розгляду та прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

01.02.2024 державним виконавцем Відділу за адресою стягувача направлено вимогу, згідно якої стягувачу запропоновано надати до Державної податкової служби України, копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в вищевказаних податкових накладних.

26.02.2024 до Відділу надійшла заява стягувача, згідно якої встановлено, що стягувачем надано відповідні документи за проханням Державної податкової служби України, які необхідні для реєстрації вищевказаних податкових накладних, проте відмовлено в реєстрації вищевказаних податкових накладних.

27.02.2024 державним виконавцем винесено спірну постанову пронакладення штрафу на боржника в сумі5100 грн, якою зобов`язано боржника виконати рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Не погоджуючись із спірною постановою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності підстав для відповідальності позивача як боржника у виконавчому провадженні №73829588, суд встановив, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі №500/1195/23 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН ДПС 25.01.2024 розглянуло вказане судове рішення і скасовано попередні рішення комісії центрального рівня про залишення скарг без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН без змін відповідно до рішення суду.

Також 25.01.2024 платнику податків відправлено квитанції по вищевказаних податковим накладним з пропозицією надати копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних.

В подальшому платником надано документи на підтвердження реєстрації податкових накладних ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.10.2022, №16 від 28.10.2022.

За результатами повторного розгляду наданих платником документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН ДПС за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 13.02.2024 №8347/14049984/2 від 13.02.2023 №8321/14049984/2, від 13.02.2024 №8268/14049984/2, від 12.02.2024 №8060/14049984/2, якими залишено скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН без змін.

При цьому слід зауважити, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі №500/1195/23 зобов`язано ДПС України повторно розглянути і вирішити питання щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.10.2022, №16 від 28.10.2022.

Ознайомившись зі змістом виконавчого листа та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі №500/1195/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "БМ ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, зобов`язання вчинити певні дії, суд зауважує, що перевірка виконання судового рішення від 25.10.2023 у справі №500/1195/23 обмежується лише з`ясуванням факту повторного розгляду і вирішення питання щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" №15 від 26.10.2022, №13 від 18.10.2022, №14 від 20.10.2022, №16 від 28.10.2022.

Також стягувач не позбавлений права оскаржити дії ДПС України, звернувшись до суду з новим позовом якщо не згідний з рішеннями Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ДПС за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.02.2024 №8347/14049984/2, від 13.02.2023 №8321/14049984/2, від 13.02.2024 №8268/14049984/2, від 12.02.2024 №8060/14049984/2, якими залишено скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Визначаючись щодо наявності підстав для застосування державним виконавцем Відділу штрафу до боржника, суд зазначає, що ДПС України добровільно виконано рішення суду від 25.10.2023, на підставі якого судом виданий 20.11.2023 виконавчий лист.

При цьому ДПС України на виконання вимог частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII невідкладно інформувало державного виконавця Відділу про самостійне виконання рішення.

Таким чином, у зв`язку з добровільним виконанням ДПС України вимог виконавчого листа у справі №500/1195/23, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 27.04.2024 ВП №73829588 про накладення штрафу за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому з метою ефективного захисту прав позивача суд доходить висновку про необхідність з врахуванням наведених обставин закінчити виконавче провадження №73829588 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, якою встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Як визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми означають, що позивач повинен довести, яким чином суб`єктом владних повноважень (у даному випадку державним виконавцем) порушено його права під час здійснення заходів примусового характеру. У свою чергу, відповідач має обов`язок довести, що його рішення чи дії прийняті (вчинені) у межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Суду надано достатні і переконливі докази виконання судового рішення у спосіб, що відповідає резолютивній частині судового рішення. Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції №788 від 12.03.2024 судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.02.2024 у виконавчому провадженні №73829588.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закінчити виконавче провадження №73829588 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закон України "Про виконавче провадження".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в користь Державної податкової служби України сплачений судовий збір в сумі 6056,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 23 травня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Державна податкова служба України (місцезнаходження: площа Львівська, 8, м. Київ, 04053, );

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.