Справа № 580/4976/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття провадження в адміністративній справі

22 травня 2024 року справа № 580/4976/24
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., перевіривши матеріали адміністративного позову Приватного акціонерного товариства Азот до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Приватне акціонерне товариство АЗОТ (18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72, далі товариство, позивач) подало позов до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, далі відділ, відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними дій ВПВР ДДВС МЮУ по розподілу коштів, стягнутих з ПрАТ АЗОТ за рахунок реалізації майна Товариства, на задоволення вимог стягувача - ВПВР ДДВС МЮУ у виконавчому провадженні № 73533508 в сумі 237948,57 грн та зобов`язання ВПВР ДДВС МЮУ здійснити перерозподіл коштів в сумі 237948,57 грн на задоволення вимог стягувачів у ЗВП № 59959397 в порядку черговості, визначеної Законом України Про виконавче провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову ВПВР ДДВС МЮУ від 01.05.2024 про закінчення виконавчого провадження № 73533508 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження та зобов`язати ВПВР ДДВС МЮУ закінчити виконавче провадження № 73533508 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, про що винести відповідну постанову.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови від 01.05.2024 наявне судове рішення, яким скасовано виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 73533508, що свідчить про те, що після реалізації майна позивача на стадії розподілу коштів відповідач здійснив такий розподіл з порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження, спрямувавши кошти в сумі 237948,57 грн на погашення вимог стягувача, які визнанні судом незаконними, протиправними та скасовані. Крім того, відповідач в оскаржуваній постанові невірно визначив підставу закінчення виконавчого провадження п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону, тоді як, за вказаних обставин ВП № 73533508 підлягає закінченню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження.

Вказаний спір виник з публічно-правових відносин і відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 вказаної статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, зазначені позивачем предмет і підстави адміністративного позову, суддя вважає, що дана справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 171, 241, 243, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі.

Здійснити розгляд адміністративної справи за позовом Приватного акціонерного товариства Азот до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановити відповідачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив на позовну заяву, що відповідає вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. До відзиву на позовну заяву мають бути додані докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud2370/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК