Справа № 804/6767/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 804/6767/17

касаційне провадження № К/9901/57477/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвіс Агро» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 (головуючий суддя - Семененко Я.В., судді - Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвіс Агро» до Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Новомосковська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Норвіс Агро» (далі - позивач, Товариство, платник) звернулось до суду із позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Державної казначейської служби України (далі - Казначейська служба), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Новомосковська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - Інспекція), Управління державної казначейської служби України у місті Новомосковську Дніпропетровської області (далі - Управління казначейства), в якому просило:

визнати протиправними дії ДФС України, Казначейської служби, що полягають у блокуванні електронних ПДВ - рахунків Товариства №9645, №9645;

зобов`язати ДФС України спільно із Казначейською службою розблокувати електронні ПДВ - рахунки Товариства №9645, №9645;

визнати протиправною бездіяльність ДФС України, що полягає у ненаданні Казначейській службі реєстру з реквізитами спеціального рахунку Товариства;

зобов`язати ДФС України надати Казначейській службі реєстр з реквізитами спеціального рахунку Товариства, а саме: спеціальний рахунок №3801, що відкритий в ПАТ "Альфа-Банк" у м. Києві, МФО 300346;

зобов`язати Казначейську службу перерахувати з електронного ПДВ - рахунку Товариству №9645 на спеціальний рахунок Товариства №3801, що відкритий в ПАТ "Альфа-Банк" у м. Києві, МФО 300346 суму в розмірі 1468000,80.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним на виконання підпункту 209.2.1 пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) протягом жовтня 2016 року на електронний ПДВ - рахунок №9645 було перераховано відповідно до платіжних доручень суму 1835001,00 грн, яка Казначейською службою перерахована протягом жовтня 2016 року на електронний ПДВ - рахунок Товариства №9645, які розподілено Казначейством в автоматичному режимі на рахунки платника: в розмірі 20 відсотків (367000,20 грн) - на електронний рахунок №9645 для подальшого спрямування до бюджету згідно реєстрів Державної фіскальної служби України; в розмірі 80 відсотків (1468000,80 грн) - на електронний рахунок №9645 для подальшого автоматичного перерахування на спеціальний рахунок, відкритий в установі банку, реквізити якого повідомляє Казначейству ДФС.

16.01.2017 позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію за жовтень 2016 року, в якій, зокрема, було зазначено спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства, на який повинні були бути перераховані кошти позивача у сумі 1468000,80 грн, водночас, ДФС України було передчасно заблоковано рахунок, на якому перебувають кошти у сумі 1468000,80 грн та не подано Казначейській службі реєстр з реквізитами спеціального рахунку позивача, через що позивачу не було повернуто належні йому кошти.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 20.02.2018, позов задовольнив частково: визнав протиправною бездіяльність ДФС України, що полягає у ненаданні Державній казначейській службі України реєстру з реквізитами спеціального рахунку Товариства; зобов`язав ДФС України надати Державній казначейській службі України реєстр з реквізитами спеціального рахунку Товариства, а саме: спеціальний рахунок №3801, що відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, МФО 300346; зобов`язав Державну казначейську службу України перерахувати з електронного ПДВ - рахунку Товариства №9645 на спеціальний рахунок Товариства №3801, що відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, МФО 300346 суму в розмірі 1468000,80 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги у частині, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із ненаданням ДФС реєстру з реквізитами такого спеціального рахунку позивача автоматичне перерахування коштів з електронного ПДВ-рахунку Товариства №9645 на спеціальний рахунок позивача і не було здійснено.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 26.06.2018 скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позову відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що позивачем неправильно визначено спосіб захисту права. Грошові кошти позивача знаходяться на рахунку, який відкритий у Казначейській службі, повноваженнями щодо скерування вказаних коштів на інший рахунок ДФС України не наділена, а отже питання щодо перерахування коштів на інші рахунки платника податків повинні вирішуватися позивачем з Казначейською службою, але не у межах процедури, яка була визначена законом під час дії спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Позивач оскаржив рішення суду апеляційної інстанції до суду касаційної інстанції. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції, що протиправна бездіяльність ДФС України щодо ненадання Казначейській службі реквізитів спеціального рахунку Товариства мала місце до скасування повноважень контролюючого органу з прийняттям нової редакції ПК України, а тому під час визначення способу захисту порушених прав платника слід застосовувати норми, які діяли в період бездіяльності. Скаржник доводить, що спеціальний рахунок платника не закритий платником податків та грошові кошти можуть бути на нього перераховані. Зауважує, що висновок суду апеляційної інстанції суперечить положенням пункту 209.1, підпункту «в» пункту 209.2 статті 209 ПК України.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 01.08.2018 відкрив касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою позивача та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідачі відзив (заперечення) на касаційну скаргу не надали, що не перешкоджає її розгляду.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21.05.2024 призначив справу до касаційного розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 22.05.2024.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 01.10.2016 зареєстрований як суб`єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, що встановлений статтею 209 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2017). Спеціальний режим оподаткування з податку на додану вартість анульовано 01.01.2017.

Протягом жовтня 2016 року Товариством було здійснено операції з постачання товарів тваринництва, що оподатковується за основною ставкою, на суму 4166667,00 грн без податку на додану вартість, сума податку на додану вартість за цими операціями скала 833333,00 грн.

На виконання підпункту 209.2.1 пункту 209.2 статті 209 ПК України протягом жовтня 2016 року платником на електронний ПДВ-рахунок №9645 було перераховано 1835001,00 грн відповідно до платіжних доручень №7 від 19.10.2016, №11 від 21.10.2016, №16 від 24.10.2016, №17 від 24.10.2016.

Перераховані протягом жовтня 2016 року позивачем на електронний ПДВ-рахунок №9645 кошти в сумі 1835001,00 грн розподілено Казначейством в автоматичному режимі на рахунки платника:

в розмірі 20 відсотків (367000,20 грн) - на електронний рахунок №9645 для подальшого спрямування до бюджету згідно реєстрів Державної фіскальної служби України;

в розмірі 80 відсотків (1468000,80 грн) - на електронний рахунок №9645 для подальшого автоматичного перерахування на спеціальний рахунок, відкритий в установі банку, реквізити якого повідомляє Казначейству ДФС України.

В подальшому, 16.01.2017 Товариством до контролюючого органу засобами телекомунікаційного зв`язку було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року. В додатку 10 до вказаної декларації (рядок 13) визначена позитивна різниця між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в розмірі 833333,00 грн за операціями з продукцією тваринництва. В рядку 13.1 додатку 10 до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року Товариством була визначена сума, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 166667,00 грн; в рядку 13.2 - була визначена сума, що спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства в розмірі 666666,00 грн.

В податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року в графі «Реквізити спеціального рахунку/поточного рахунку» Товариством був зазначений номер рахунку: 3801 та дані банку, в якому відкрито рахунок: ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, , МФО 300346, на який повинні були бути перераховані 80 відсотків задекларованої суми.

На момент подання податкової декларації з податку на додану вартість від 16.01.2017 № за жовтень 2016 року у Товариства в СЕА обліковувалися залишки коштів на рахунках в сумі достатній для відповідного перерахування, а саме на рахунках:

за №9645 (по розрахунках з бюджетом) в сумі 367000,20 грн;

за №9645 (на спеціальні рахунки сільськогосподарських підприємств) в сумі 1468000,80 грн.

В день отримання сформованої ДФС України інформаційної таблиці по Товариству із зазначенням суми податку, що підлягає перерахуванню до бюджету - у розмірі 166667,00 грн (рядок 18.1 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року), контролюючим органом 18.01.2017 опрацьовано та підтверджено дану інформацію для відповідного формування ДФС України Реєстру сум податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню до бюджету та/або на рахунок платника податку на додану вартість, для передачі його до Державної казначейської служби.

Згідно з інформаційною базою ДФС України Реєстр на сплату податку на додану вартість по Товариству по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року має статус запису «Відправлено ДКУ».

Згідно з інформаційними базами ДФС України списання коштів по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року (від 16.10.2017 №), як до бюджету з електронного рахунку №3751, по якому відправлено реєстр на Казначейство, так і на спеціальний рахунок платника з електронного рахунку №3752, реквізити якого зазначені в вищезазначеній декларації з податку на додану вартість, не здійснено.

З листа Державної казначейської служби України від 17.08.2017 №12-08/730-13806 вбачається, що Казначейською службою 18.01.2017 на підставі Реєстру, отриманого від ДФС України 18.01.2017 пакетом №2518343, перераховано кошти з електронного ПДВ-рахунку Товариства №9645 в сумі 166667,00 грн на визначений у Реєстрі бюджетний рахунок №0030, відкритий в Головному управлінні Казначейства у Дніпропетровській області для зарахування надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 14061100 «Податок на додану вартість сільськогосподарських підприємств за операціями з продукцією тваринництва» (далі - ККДБ 14061100), однак, 23.01.2017 кошти в сумі 166667,00 грн були повернуті на електронний ПДВ-рахунок Товариства №9645, так як бюджетний рахунок №0030 був заблокований, оскільки територіальним органом ДФС за місцем податкового обліку позивача не було подано до відповідного органу Казначейства список платників податків за ККДБ 14061100, як це передбачено пунктом 2 Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної фіскальної служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 №621.

Щодо залишку коштів, що утворився на електронному ПДВ-рахунку Товариства №9645, в листі Державної казначейської служби України від 17.08.2017 №12-08/730-13806 зазначалося, що починаючи з 19.10.2016 при спробі автоматичного перерахування коштів з рахунку №9645 на спеціальний рахунок Товариства, кошти не були перераховані у зв`язку з відсутністю банківських реквізитів такого спеціального рахунку, оскільки система електронного адміністрування податку на додану вартість відповідно до ПК України та Порядку №569 працює повністю в автоматичному режимі на підставі відповідних реєстрів ДФС в чіткій відповідності до вимог Специфікації взаємодії системи Казначейства з системами ДФС і Угоди про інформаційне співробітництво між ДФС та Казначейством. Відповідно до вимог зазначених документів (у редакції, що діяла до 01.01.2017) для забезпечення Казначейством автоматичного перерахування коштів з електронних ПДВ-рахунків сільськогосподарських підприємств, що обрали спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, на їх спеціальний рахунок в установі банку ДФС надсилала Казначейству реєстр з реквізитами такого спеціального рахунку. Враховуючи те, що ДФС не надано реєстр з реквізитами спеціального рахунку Товариства, на його електронному ПДВ-рахунку №9645 утворився залишок в сумі 1468000,80 грн, що унеможливлює здійснити Казначейством закриття цього рахунку.

Таким чином, саме у зв`язку із ненаданням ДФС України реєстру з реквізитами такого спеціального рахунку позивача автоматичне перерахування коштів з електронного ПДВ-рахунку Товариства №9645 на спеціальний рахунок позивача і не було здійснено.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 209.6 статті 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Законом України «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909-VIII (далі - Закон №909), зокрема, внесено зміни до пункту 209.2 статті 209 Кодексу, відповідно до яких у 2016 році в межах спеціального режиму оподаткування запроваджена часткова сплата сум податку на додану вартість до бюджету та на спеціальні рахунки. Розмір суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету та перерахуванню на спеціальні рахунки, залежить від виду сільськогосподарської продукції, що реалізується.

Підпунктом «в» пункту 209.2 статті 209 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2017) визначено, що позитивна різниця між сумою податкових зобов`язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, за операціями з продукцією тваринництва підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 20 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 80 відсотків.

Для забезпечення вказаних розрахунків з бюджетом та перерахування коштів на спеціальні рахунки сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування Казначейством відкрито додаткові електронні рахунки: 3754 - для здійснення операцій із зерновими і технічними культурами; 3755 - для здійснення операцій з продукцією тваринництва; 3753 - для здійснення операцій з іншими сільськогосподарськими товарами/ послугами.

Згідно з підпунктом 209.2.1 пункту 209.2 статті 209 ПК України сільськогосподарські підприємства для забезпечення перерахування, зазначеного у підпункті «в» пункту 209.2 цієї статті, зараховують кошти на власні рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкриті для перерахування коштів до державного бюджету та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій із продукцією тваринництва.

Наведена норма ПК України знайшла своє відображення в абзаці 4 пункту 23 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 (в редакції, чинній до 01.01.2017, далі - Порядок №569), яким встановлено, що для перерахування суб`єктами спеціального режиму оподаткування сум податку за операціями, зазначеними в абзацах другому - четвертому цього пункту, до державного бюджету та на їх спеціальні рахунки такі підприємства зараховують кошти на власні додаткові електронні рахунки залежно від виду операцій, зазначених в абзацах другому - четвертому цього пункту.

Абзацом «в» підпункту 209.2.2 пункту 209.2 статті 209 ПК України визначено, що кошти, зараховані на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, зазначені у підпункті 209.2.1 пункту 209.2 цієї статті, автоматично протягом наступного операційного дня за днем, в якому кошти надійшли на такі рахунки, перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у таких розмірах: 20 відсотків - на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість; 80 відсотків - на спеціальні рахунки сільськогосподарських підприємств, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 23 Порядку №569 передбачено, що кошти, зараховані на додаткові електронні рахунки автоматично протягом операційного дня, що настає за днем, в якому кошти надійшли на такі рахунки, перераховуються Казначейством на електронний рахунок платника за №3751 та спеціальний рахунок за №3752.

За правилами абзацу 6 пункту 23 Порядку №569 реквізити спеціального рахунку суб`єкт спеціального режиму оподаткування зобов`язаний зазначати у податковій звітності з податку. Перерахування коштів з додаткових електронних рахунків на спеціальний рахунок здійснюється у разі надання достовірної інформації про реквізити такого спеціального рахунка.

Відповідно до підпункту 209.2.3 пункту 209.2 статті 209 ПК України для перерахування до державного бюджету коштів, зарахованих на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - СЕА) з рахунків платників у СЕА, зазначених у підпункті 209.2.1 пункту 209.2 цієї статті, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у СЕА, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету, зазначена у податковій декларації, в якій відображаються результати діяльності в межах спеціального режиму оподаткування за звітний (податковий) період. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у СЕА, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Виходячи зі змісту положень підпункту 209.2.4 пункту 209.2 статті 209 сільськогосподарські підприємства - суб`єкти спеціального режиму оподаткування у строки, встановлені цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, повинні забезпечити перерахування на їхні рахунки у СЕА, зазначені у підпункті 209.2.1 пункту 209.2 цієї статті, коштів у розмірі, достатньому для перерахування до державного бюджету та на спеціальний рахунок, на підставі поданої податкової декларації, в якій відображаються результати діяльності в межах спеціального режиму оподаткування протягом звітного (податкового) періоду.

Суми податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не підлягають сплаті до бюджету та повністю залишаються в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг. Зазначені суми коштів акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на таких рахунках у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, сільськогосподарські підприємства у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, повинні забезпечити перерахування на власні додаткові електронні рахунки коштів у сумі, достатній для перерахування задекларованих сум податку на додану вартість до державного бюджету та на спеціальний рахунок на підставі поданої відповідної податкової декларації.

Як установлено судами, з 01.01.2017 у зв`язку із змінами до ПК України позивач втратив статус платника податку на додану вартість за спеціальним режимом оподаткування.

Разом з тим, пунктом 48 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції, що діє з 01.01.2017) установлено, що рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що додатково відкриті відповідно до пункту 200-1.2 статті 200-1 цього Кодексу платникам - сільськогосподарським підприємствам, які обрали спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, закриваються з дня, наступного за граничним строком сплати податкових зобов`язань за грудень 2016 року, для платників, які обрали квартальний податковий період, - за четвертий квартал 2016 року.

Для закриття таких рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому закриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Згідно з підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Зважаючи на те, що для Товариства базовим звітним (податковим) періодом був календарний місяць, електронні ПДВ - рахунки підприємства мали бути закриті не раніше 20.01.2017.

Як установлено судами, на момент подання позивачем декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року № від 16.01.2017 його електронні ПДВ - рахунки були відкритими і єдиною перешкодою для не перерахування з них коштів стало не виконання ДФС України вимог закону щодо подання до Казначейства реєстру з реквізитами спеціального рахунку позивача, хоча, підприємством відповідно до вимог пункту 23 Порядку №569 в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року від 16.01.2017 № зазначені обов`язкові реквізити спеціального рахунку для перерахування коштів в сумі 666666,00 грн (р.18.2), а саме: № рахунку та дані банку/органу, в якому відкрито рахунок (найменування, ЄДРПОУ, МФО) і ці відомості із зазначенням суми податку, що підлягає перерахуванню до бюджету - у розмірі 166667,00 грн (р.18.1 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року), Новомосковською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області 18.01.2017 опрацьовано та підтверджено дану інформацію для відповідного формування ДФС України Реєстру сум податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню до бюджету та/або на рахунок платника податку на додану вартість, для передачі його до Державної казначейської служби, однак, ДФС України такий реєстр до Державної казначейської служби фактично передано не було.

Згідно з абзацом сьомим пункту 23 Порядку №569 для новостворених платників податку - суб`єктів спеціального режиму оподаткування або платників податку - суб`єктів спеціального режиму оподаткування, що не подавали відповідної податкової звітності з податку або не зазначали в ній достовірні реквізити спеціального рахунка, датою початку здійснення операцій з перерахування коштів з додаткового електронного рахунку на спеціальний рахунок є робочий день, що настає за днем прийняття від платника податкової декларації з податку, у якій відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу, або уточнюючого розрахунку до раніше поданої податкової декларації з податку, в яких зазначено достовірні дані про реквізити його спеціального рахунка.

Наведене свідчить, що враховуючи, що позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року 16.01.2017, кошти в сумі 1468000,80 грн повинні бути перераховані Державною казначейською службою України 17.01.2017.

Перерахування коштів в сумі 1468000,80 грн не відбулося внаслідок ненадання Державною фіскальною службою України реєстру з реквізитами спеціального рахунку Товариства, а саме: №3801, що відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, МФО 300346, який був повідомлений платником в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року.

Разом з тим, обов`язок надання реквізитів спеціального рахунку покладений саме на Державну фіскальну службу України, тим більше, що в даному випадку її територіальним органом, до якого позивачем була подана податкова декларація із зазначенням необхідних реквізитів, було опрацьовано та підтверджено дану інформацію для відповідного формування ДФС України Реєстру сум податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню до бюджету та/або на рахунок платника податку на додану вартість, для передачі його до Державної казначейської служби.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Державної фіскальної служби України, що полягає у ненаданні Державній казначейській службі України реєстру з реквізитами спеціального рахунку Товариства.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про неправильне визначення позивачем способу захисту свого порушеного права.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин. Рішення суду першої інстанції відповідає закону і скасовано судом апеляційної інстанції помилково.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 КАС України).

Оскільки суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зазначені обставини і без достатніх підстав скасував обґрунтовану та законну постанову суду першої інстанції, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням у силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвіс Агро» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 скасувати, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева Р.Ф. Ханова В.В. Хохуляк