Справа № 200/3232/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

21 травня 2024 року Справа №200/3232/19-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в письмовому провадженні звіт про виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного упрвлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, визнати протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2019 у справі № 200/3232/19-а частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема шляхом зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком з 01 лютого 2017 року в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

На виконання рішення суду видані виконавчі листи від 05.08.2019.

Ухвалою суду від 17 січня 2024 року замінено стягувача у виконавчому провадженні за виконавчими листами № 200/3232/19-а з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 200/3232/19-а застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління подати звіт протягом двох місяців.

Від Головного управління Пенсійного управління України в Донецькій області надійшов звіт щодо виконання рішення суду у справі № 200/3232/19-а від 09.04.2019, в якому зазначено, що Головним управлінням в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду та з 01.02.2017 поновлено виплату пенсії ОСОБА_1

Доплата за період з 01.02.2017 по 31.07.2019 в розмірі 216457,22 грн облікована та включена до переліку отримувачів виплат станом на 1 січня 2022 року, сформованого відповідно до вимог «Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 (далі Порядок 1165).

Відповідач додатково пояснив, що нарахована на виконання рішення суду сума пенсії за період з 01.02.2017 по 31.07.2019 має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань на відповідний бюджетний рік. Судові рішення, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, обліковуються Головним управлінням.

Так, виходячи з розрахунку виділених сум на всіх отримувачів, Головним управлінням проведена виплата заборгованості за рішенням суду в листопаді 2022 - в розмірі 530,00 грн, грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн, в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року 2093,00 грн, у жовтні 2023 року 1303,00 грн, у листопаді 2023 року 4,10 грн та у грудні 2023 року 0,62 грн, яка розрахована автоматизованим способом пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, що відповідає вимогам абзацу третього пункту 4 Порядку № 1165). Зазначені суми перераховані на поточний банківський рахунок ОСОБА_1 .

Водночас, Головне управління, звертає увагу, що суми коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду на 2024 рік будуть визначені у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік, яким згідно із підпунктом 1-1 пункту 14 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, затверджується Кабінетом Міністрів України в місячний термін після набрання чинності законом про Державний бюджет України на відповідний рік. На сьогоднішній день бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено.

Отже, подальша виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік за умови виділення коштів та в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до означеного Порядку №1165.

З метою запиту фінансових ресурсів, Головним управлінням надсилались запити до Пенсійного фонду України від 13.09.2022 № 0500-1804-5/54902, від 11.11.2022 № 0500-0404-5/67651, від 29.12.2022 № 0500-0504-5/77353, від 31.01.2023 № 0500-0504- 5/10051, від 03.04.2023 № 0500-0504-5/26682, від 02.05.2023 № 0500-0504-5/35543, від 12.06.2023 №0500-0504-5/49622, від 04.08.2023 № 0500-0504-5/66301, від 13.10.2023 № 0500-0504-5/87525, від 20.11.2023 № 0500-0504-5/99087, від 27.12.2023 № 0500-0504-5/113194 щодо виділення коштів на виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 , на які отримано відповіді від 20.09.2022 № 2800-030102- 9/39398, від 20.01.2023 № 2800-030102-9/3183, від 02.03.2023 № 2800-030203-9/10500, від 21.04.2023 № 2800-030102-9/22074, від 31.05.2023 № 2800-030102-9/29513, від 11.07.2023 № 2800-030102-9/38644, від 05.09.2023 № 2800-030202-9/49742, від 08.11.2023 № 2800-030102-9/62992, від 18.12.2023 № 2800-030102-9/71736, від 11.01.2024 № 2800-030202-9/2034.

Посилаючись на зазначені обставини відповідач вважає, що ним вжиті конкретні заходи з метою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/3232/19-а від 09.04.2019, вина та умисел на навмисне невиконання рішення суду у даній справі з боку Головного управління відсутня, у зв`язку з чим, просить прийняти звіт про його виконання.

Представник позивача направленій до суду письмовій заяві заперечив проти прийняття звіту та зазначив, що рішення від 09.04.2019 частково залишається не виконаним. Вважає, що у звіті відповідач безпідставно намагається виправдати свою бездіяльність щодо виконання рішення суду, посилаючись на те, що позивач буцімто є внутрішньо переміщеною особою, а тому виплата його пенсії повинна здійснюватися відповідно до Порядку 1596. При цьому відповідачу достовірно відомо, що позивач проживає за кордоном, у Державі Ізраїль та не має вважатися ВПО.

Окрім того доплата пенсії нарахована на виконання рішення суду становить 382577,75 грн, а не 216457,22 грн. Враховуючи наведене представник позивача просить відмовити у прийнятті звіту від 17.04.2024 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення суду та попередження судом про можливість застосування до керівника штрафних санкцій відповідно до закону.

Розглянувши поданий звіт суд зазначає, що статтею 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства визначена обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому, частина перша статті 370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Згідно з частиною першою статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece, № 18357/91).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 33 рішення у справі «Бакалов проти України» (заява №14201/02) державні органи не можуть довільно посилатись на брак коштів як на виправдання невиконання рішення. Відомо, що затримка у виконанні судового рішення може за певних обставин бути виправдана, але не за рахунок звуження суті права, яке захищається статтею 6 Конвенції.

З огляду на вказану практику Європейського суду з прав людини суд вважає, що неповне виконання відповідачем ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 200/3232/19-а може мати ознаки порушення прав позивача, яке гарантується, зокрема, статтею 6 Конвенції.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідачем вказано, що з метою запиту додаткових фінансових ресурсів на виплату заборгованості нарахованої за рішеннями суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень, направлялось відповідні звернення до розпорядника коштів вищого рівня Пенсійного фонду України (листи від 13.09.2022 № 0500-1804-5/54902, від 11.11.2022 № 0500-0404-5/67651, від 29.12.2022 № 0500-0504-5/77353, від 31.01.2023 № 0500-0504- 5/10051, від 03.04.2023 № 0500-0504-5/26682, від 02.05.2023 № 0500-0504-5/35543, від 12.06.2023 №0500-0504-5/49622, від 04.08.2023 № 0500-0504-5/66301, від 13.10.2023 № 0500-0504-5/87525, від 20.11.2023 № 0500-0504-5/99087, від 27.12.2023 № 0500-0504-5/113194). Покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

З огляду на вищезазначене, суд не встановив, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів має ознаки невиконання судового рішення без поважних причин.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 704/1547/17 про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Водночас суд враховує триваючий в Україні режим воєнного стану, яким можуть бути обумовлені обмеження можливостей бюджетних витрат держави, що не суперечить статтям 46 та 64 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області у прийнятті звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2019 у справі № 200/3232/19-а та встановити відповідачу новий строк протягом шести місяців з дня отримання цієї ухвали для подання до суду першої інстанції звіту про виконання вказаного рішення.

Керуючись статтями 248, 256, 295, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2019 у справі № 200/3232/19-а - відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2019 у справі № 200/3232/19-а протягом шести місяців з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов