Справа № 340/10409/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач (через представника - адвоката Позненка Ю.В.) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ командира військової чистини НОМЕР_1 №158 від 07.10.2022 "Про результати проведення службового розслідування самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 ", в частині що його стосується;
визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 15.03.2023 "Про результати службового розслідування";
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати йому грошового забезпечення за період з 23.09.2022 по 22.03.2023;
зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому грошове забезпечення за період з 23.09.2022 по 22.03.2023;
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати йому додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 23.09.2022 по 22.03.2023;
зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому додаткову винагороду у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень за період з 23.09.2022 по 22.03.2023;
зобов`язати відповідача перерахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за 2022-2023 рік, з урахуванням раніше виплачених сум.
Водночас, представником позивача подано до суду заяву, згідно якої після розгляду справи по суті позивачем протягом 5 днів буде подано суду клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу з відповідними доказами понесення таких витрат (а.с.48).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 позов задоволено.

20.05.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Заперечення відповідача на таку заяву до суду не надходило.

Частиною 1 статті 247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно пункту 3 частини першої якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина 2 статті 252 КАС України).

Згідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі "East/West" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Так, з поданих до суду документів встановлено, що 17.06.2023 р. між АБ "Позненка Юрія" в особі керуючого бюро ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н про надання правничої допомоги.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що винагорода за правову допомогу орієнтовно становить 10 000,00 (десять) тисяч гривень в суді першої інстанції виходячи із 1 000,00 (одна тисяча) гривень за одну годину надання послуг адвокатом.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.05.2024 Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв виконані роботи/надані послуги, перелік яких зазначений у звіті від 20.05.2024.

Згідно ж звіту (детального опису) про виконану роботу (надані послуги) від 20.05.2024 Адвокатське бюро виконало наступну роботу (надало послуги): підготовка позовної заяви та відправка її на адресу суду (включає в себе: зустріч з клієнтом; ознайомлення з документами по справі; правовий аналіз документів по справі; надання клієнту усних консультацій по справі; аналіз судової практики щодо предмету спору) (10 год) - 10 000,00 грн.

Оплата за надані послуги підтверджується розрахунковою квитанцією від 20.05.2024 № 865425.

Відтак, враховуючи предмет спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу, які підтверджені представником документально, є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 340/10409/23 задовольнити.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО