Справа № 320/17775/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у встановленні судового контролю

23 травня 2024 року № 320/17775/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р. розглянувши в порядку письмового провадження заяву позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж Київ» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж Київ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж Київ» (далі - ТОВ «Спеценергомонтаж Київ», позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), у якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.04.2023 № 4 та № 4, винесені Головним управлінням Державної податкової служби в м. Києві;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в м. Києві визнати узгодженою суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість 1837467,00 (один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч чотириста шістдесят сім) грн., зазначену в податковій декларації товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» за листопад 2021 року, яка зареєстрована за №, та внести відповідні коригування відносно показників податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» до систем податкового обліку, зокрема до Системи електронного адміністрування ПДВ та Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 даний адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2023 №4, винесене Головним управлінням Державної податкової служби в м. Києві;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2023 №4, винесене Головним управлінням Державної податкової служби в м. Києві;

- зобов`язано Головне управління Державної податкової служби в м. Києві визнати узгодженою суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість 1837467 (один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 00 коп., зазначену в податковій декларації Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ за листопад 2021 року, яка зареєстрована за №, та внести відповідні коригування відносно показників податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ до систем податкового обліку, зокрема до Системи електронного адміністрування ПДВ та Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість;

- стягнуто сплачений судовий збір у розмірі 9206 (дев`ять тисяч двісті шість) грн. 54 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спеценергомонтаж Київ за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Відповідач не погоджуючи із вказаним рішенням суду, оскаржив його у апеляційному порядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 - без змін.

30.04.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, у якій позивач просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначає, що у відповідач, станом на звернення позивача до суду із цією заявою, не виконав рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023, яке набрало законної сили 05.02.2024. Стверджує, що не виконання рішення суду, яке набрало законної сили, порушує його права та ускладнює здійснення господарської діяльності, що в умовах складного фінансового стану у воєнний час фактично ставить товариство на межі банкрутства.

Розглянувши вказану заяву та матеріали адміністративної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої-другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком, на чому наголошено у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 (справа № 823/1265/16; адміністративне провадження №К/9901/16261/18).

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12.05.2011 у справі Ліпісвіцька проти України (заява №11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24-27 рішення від 13.06.2006 у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), N2132/02).

У пункті 25 рішення від 22.02.2005 у справі Шаренок проти України (заява №35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі Бурдов проти Росії, заява № 589498/0).

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №640/3719/18, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 та від 23.12.2020 у справі №704/1167/19.

Дослідивши заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, судом встановлено, що позивачем у вказаній заяві фактично стверджується про невиконання відповідачем судового рішення в частині

невнесення узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість 1837467,00 (один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч чотириста шістдесят сім) грн. зазначеної в податковій декларації товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» за листопад 2021 року, яка зареєстрована за №, до систем податкового обліку, зокрема до Системи електронного адміністрування ПДВ і Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, та порушення такою бездіяльністю майнового права товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ».

Проте, суд зауважує, що лише ухвалення судом рішення зобов`язального характеру само по собі не є достатньою підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

У заяві позивач зазначив про направлення ним до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого листа у справі №320/17775/23, виданого 21.03.2024, та про те, що 16.04.2024 головним державним виконавцем винесено постанову від 16.04.2024 про відкриття виконавчого провадження №74741803.

Суд звертає увагу на те, що позивач ще не скористався можливістю отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд вважає, що викладені позивачем у заяві обставини свідчать про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 248, 382 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж Київ» про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.