Справа № 200/1254/24
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Справа№200/1254/24

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.12.2023 №69 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 призначеної пенсії з більшої заробітної плати відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 26.12.2023 перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1995 року по грудень 1999 року, відомості про яку зазначені у довідці про заробітну плату від 05.09.2014 № 6от, виданій Колективним підприємством «Нива», виплативши різницю з урахуванням виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовної заяви зазначено наступне.

Позивач з вересня 2014 року є отримувачем пенсії за віком та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області. У період з вересня 2014 року по вересень 2019 року розмір пенсії обчислювався відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- ІV (далі Закон № 1058) із заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, у тому числі, за період з січня 1995 року по грудень 1999 року, відомості про яку зазначені у «Довідці про заробітну плату для обчислення пенсії» від 05.09.2014 № 6от, виданій КП «Нива».

З вересня 2019 року Головне управління ПФУ в Донецькій області за власною ініціативою перерахувало ОСОБА_1 розмір пенсії, виключивши із розрахунку її розміру заробітну плату за період з січня 1995 року по грудень 1999 року, відомості про яку зазначені у «Довідці про заробітну плату для обчислення пенсії» від 05.09.2014 № 6от, виданій КП «Нива».

26 грудня 2023 року позивач надала до Головного управління ПФУ в Донецькій області заяву № 2350 про перерахунок пенсії «Зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000» відповідно до ст. 40 Закону №1058. Заява була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Одеській області, яким 28.12.2023 було прийнято Рішення №69 про відмову у перерахунку призначеної позивачці пенсії згідно її заяви від 26.12.2023 №2350 про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців (найбільш вигідний період), відомості про яку зазначені у довідці про заробітну плату від 05.09.2014 № 6. Згідно Рішення від 28.12.2023 №69, причиною відмови відповідачем у перерахунку пенсії стало не підтвердження довідки про заробітну плату від 05.09.2014 №6от первинними документами.

Позивач вважає таке рішення пенсійного органу протиправним та таким, що порушує її право на належний соціальний захист. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надано до суду відзив на позов ОСОБА_1 , у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

У грудні 2023 року позивач звернулася з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати з січня 1995 по грудень 1999, виданою КП «Нива» від 05.09.2014 за №6от. Рішенням від 11.12.2023 №69, яке прийнято за принципом «екстериторіальності», Головним управлінням відмовлено у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати згідно Закону №1058, оскільки надана довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами та роз`яснено порядок прийняття довідок про заробітну плату за період роботи до 01.07.2000 для обчислення розміру пенсій.

Зазначено, що видавати довідки про заробітну плату мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники. У разі знаходження підприємства в процедурі банкрутства, такі довідки та всі необхідні документи надаються ліквідатором. Вказані обставини суперечать вимогам Порядку №637, п. 2.1. Порядку №22-1, ст. 24, 40, 41 Закону №1058 та слугували підставою для прийняття рішення про неврахування заробітку у спірний період при обчисленні пенсії позивачу. Інші документи, які підтверджують ці обставини не надано.

Вважає, що звернення громадян для призначення (перерахунку) пенсій з довідками про заробітну плату за 60 календарних місяців до 01.07.2000 допускається з обов`язковим наданням копій первинних документів, завірених в установленому законодавством порядку.

Щодо строку звернення до суду вказано, що з позовом позивач звернулася в березні 2024 року, а вимоги стосуються обчислення розміру пенсії починаючи з 01.10.2019, тому позивачем пропущено строки звернення до суду без поважних на те підстав.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позов у повному обсязі, навів доводи аналогічні викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 08 березня 2024 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання позовної заяви із зазначенням адреси електронної пошти позивача, відомостей про наявність/відсутність електронного кабінету стосовно позивача та її представника, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти відповідачів, доказів сплати судового збору у розмірі 968,96 грн та заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та надати докази поважності причин його пропуску.

11 березня 2024 року представником позивача через підсистему «Електронний Суд» надано до суду позовну заяву із зазначенням адреси електронної пошти позивача, відомостей про наявність/відсутність електронного кабінету стосовно позивача та її представника, відомі номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

При цьому, у якості відповідача було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та позовні вимоги до останнього викладено у наступній редакції:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.12.2023 №69 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 призначеної пенсії з більшої заробітної плати відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 26.12.2023 перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1995 року по грудень 1999 року, відомості про яку зазначені у довідці про заробітну плату від 05.09.2014 № 6от, виданій Колективним підприємством «Нива», виплативши різницю з урахуванням виплачених сум пенсії.

У зв`язку із зменшення розміру позовних вимог підстав для надання доказів доплати судового збору у розмірі 968,96 грн та заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом не було.

Оскільки, зазначена у позовній заяві адреса електронної пошти позивача була ідентичною адресі електронної пошти її представника, що не відповідає вимогам статті 160 КАС України в контексті зазначення індивідуальних даних стосовно позивача та її представника, ухвалою суду від 18 березня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №200/1254/24 відповідно до ухвали суду від 08 березня 2024 року на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

19 березня 2024 року представником позивача через підсистему «Електронний Суд» надано уточнену позовну заяву із зазначенням у ній відомостей про електронну пошту позивача.

Отже вимоги ухвали суду від 08 березня 2024 року були виконані позивачем та її представником.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/1254/24. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином завірену копію заяви позивача №2350 від 26 грудня 2023 року щодо перерахунку пенсії з усіма доданими до неї документами, розрахунок стажу форми РС-право, рішення від 28 грудня 2023 року №69 про відмову в перерахунку пенсії.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позов відповідно до статті 162 КАС України.

Позивач та її представник скористалися правом на подання відповіді на відзив відповідно до статті 163 КАС України.

14 квітня 2024 року до суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 25 березня 2024 року.

Відповідач не скористався правом на подання заперечень відповідно до статті 164 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком з 2014 року. Дана обставина не заперечувалась відповідачем.

26 грудня 2023 року позивач надала заяву до відділу обслуговування громадян №1 (сервісний цент м. Краматорськ) №2350 щодо перерахунку пенсії, вид перерахунку зміна заробітку за 60 місяців, зміна адреси.

До заяви додано: паспорт, код, довідка про заробіток №6 від 05 вересня 2014 року, пам`ятка, довідка про реєстрацію місця проживання, що підтверджується розпискою повідомленням. У графі «Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» - відсутні відомості.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11 грудня 2023 року №69 про відмову у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на заміну рішення про відмову від 28 грудня 2023 року № 69, на підставі частини 1 статті 40 Закону, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати, оскільки надана довідка про заробітну плату від 05 вересня 2014 року №6 не підтверджена первинними документами.

Не погоджуючись із таким рішенням пенсійного органу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058 у редакції на момент прийняття спірного рішення), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Ст. 10 Закону № 1058 гарантує право вибору пенсійних виплат.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 45 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Таким чином, перерахунок пенсії може здійснюватися за заявою пенсіонера та поданими до неї документами. За результатами розгляду такої заяви з доданими до неї документами орган, що призначає пенсію або здійснює її перерахунок, не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії, про що повідомляє заявника.

Частиною першою статті 40 Закону №1058 передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Також згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі у редакції на момент видачі позивачу довідки про заробітну плату), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Форму і зміст довідки про заробітну плату для обчислення пенсії наведено в додатку 1 до Порядку № 22-1.

Так, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії містить відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка. Довідка посвідчується керівником та головним бухгалтером із проставлянням штампу органу, що видав довідку.

Отже, з наведених правових норм слідує, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, зокрема особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії повинна містити відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року по справі №520/7125/17 зазначив, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

До того ж, у вищенаведеній постанові від 23 грудня 2020 року по справі №520/7125/17 зауважено наступне: «Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.».

Зазначена позиція була викладена і у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17.

Приведені вище висновки суду касаційної інстанції в силу положень частини 5 статті 242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Судом встановлено, що 26 грудня 2023 року позивач надала заяву до відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр м. Краматорськ) №2350 щодо перерахунку пенсії, вид перерахунку зміна заробітку за 60 місяців, зміна адреси.

До заяви було додано, зокрема, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №6от від 05 вересня 2014 року, яка видана КП «НИВА», у якій містяться відомості про суму заробітної плати з розшифруванням (грн.) за період з січня 1995 року по грудень 1999 року. Вказано, що на всі виплати нараховані страхові внески Пенсійного фонду України. Довідка видана на підставі особових рахунків на п`ять років.

Надана до пенсійного органу разом із заявою довідка містить підписи та печатки установи, яка її видала.

Отже, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №6от від 05 вересня 2014 року відповідає вимогам, які визначені в додатку 1 до Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на момент її видачі).

Жодних зауважень щодо записів у трудовій книжці позивача не міститься у матеріалах справи.

Єдиною підставою для не проведення перерахунку пенсії позивача з більшої заробітної плати стало те, що надана довідка про заробітну плату від 05 вересня 2014 року №6от не підтверджена первинними документами.

В той же час, у самій довідці вказано, що вона видана на підставі особових рахунків за п`ять років, що спростовує твердження пенсійного органу щодо не підтвердження видачі довідки первинними документами.

Суд також враховує, що в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на невідповідність довідки вимогам чинного законодавства, а судом встановлено, що така довідка містить відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка; підписи та печатки установи, яка її видала, які відповідають вимогам, які визначені в додатку 1 до Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на момент її видачі).

Разом з цим, відповідно до положень частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно частин 5 статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів (пункт 4.2).

При цьому, Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року по справі №677/831/17 дійшов висновку про те, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку пільгової довідки особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії (пункт 35).

В матеріалах справи відсутні докази вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (як органом якому визначено опрацювання заяви позивача про перерахунок пенсії) будь-яких дій для витребування документів та проведення перевірки достовірності таких документів (в даному випадку перевірки довідки №6от від 05 вересня 2014 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку призначеної пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1995 року по грудень 1999 року, відомості про яку зазначені у довідці про заробітну плату від 05 вересня 2014 року № 6от, виданій Колективним підприємством «Нива».

Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи із змісту заявлених позивачем вимог та висновків суду, в даному випадку слід застосувати положення статті 9 КАС України, а саме, визначити такий спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку, слід:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11 грудня 2023 року №69 про відмову у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на зміну рішення про відмову від 28 грудня 2023 року №69, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 грудня 2023 року №2350 щодо перерахунку пенсії з більшої заробітної плати, здійснивши з 26 грудня 2023 року перерахунок призначеної пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1995 року по грудень 1999 року, відомості про яку зазначені у довідці про заробітну плату від 05 вересня 2014 року № 6от, виданій Колективним підприємством «Нива», з урахуванням висновків суду та виплаченої суми пенсії.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

Щодо позовних вимог в частині виплати різниці перерахованої пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що дані вимоги наразі є передчасними, оскільки повторний розгляд заяви позивача від 26 грудня 2023 року №2350 не відбувся, станом на дату ухвалення рішення у суду відсутні підстави вважати, що при повторному розгляді заяви позивача від 26 грудня 2023 року №2350 пенсійним органом не буде визначена різниця перерахованої суми пенсії та її виплата.

Щодо строку звернення до суду.

Стаття 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предмет позову у даній справі стосується визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11 грудня 2023 року №69 про відмову у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на зміну рішення про відмову від 28 грудня 2023 року №69, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати.

До суду, за захистом свого права позивач звернулась через підсистему «Електронний Суд» - 03 березня 2024 року, тобто у межах шестимісячного строку, який встановлено частиною 2 статті 122 КАС України. Таким чином, посилання Головного управління щодо пропущення позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до вимог частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно норм статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Норми статті 245 КАС України визначають повноваження суду при вирішенні справи. Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Рішення суду, згідно положень статті 246 КАС України, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання учасників справи;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією про сплату.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задовольняється частково, суд присуджує на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 645,97 грн ((968,96/3)х2), пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11 грудня 2023 року №69 про відмову у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на зміну рішення про відмову від 28 грудня 2023 року №69, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшої заробітної плати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 грудня 2023 року №2350 щодо перерахунку пенсії з більшої заробітної плати, здійснивши з 26 грудня 2023 року перерахунок призначеної пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з січня 1995 року по грудень 1999 року, відомості про яку зазначені у довідці про заробітну плату від 05 вересня 2014 року № 6от, виданій Колективним підприємством «Нива», з урахуванням висновків суду та виплаченої суми пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 645 (шістсот сорок п`ять) гривень 97 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження 22 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов