Справа № 620/18509/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 06.12.2023 року про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги;

2) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області повторно розглянути заяву (рапорт) та додані документи про призначення йому одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності та прийняти рішення відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та в порядку, який визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача, що полягають у відмові йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є протиправними та порушують принцип законності і верховенства права.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 06.12.2023 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі часткової втрати працездатності відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому прийнято рішення про виплату.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що кваліфікація нещасного випадку, який трапився з позивачем 21.01.2023 не відповідає приписам п. 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3 Розділу 1 Порядку № 4 та п.п. 10 п. 6 Розділу ІІІ Порядку № 705, що вказує на безпідставність позовних вимог.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходить службу в органах Національній поліції України на посаді поліцейського взводу № 3 роти №2 «Чернігів» БПОП ГУНП в Чернігівській області.

У відповідності до акту № 11 від 14.04.2023 розслідування нещасного випадку, який стався 21.01.2023 біля 13.10 з поліцейським взводу № 3 РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області сержантом поліції ОСОБА_1 встановлено, що позивач отримав травму у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

Довідкою № 399 (а) медичної (військово-лікарської) комісії від 16.11.2023 встановлено, що травма позивача, ТАК, отримана під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 073571 від 15.11.2023 позивачу встановлено 20 % втрати професійної працездатності у зв`язку з травмою, так, отриманою під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

16 листопада 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою (рапортом) та відповідними документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 20% втрати працездатності від травми, отриманої під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану.

Однак, висновком про призначення одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 06.12.2023 у призначенні одноразової грошової допомоги було відмовлено у зв`язку з тим, що формулювання пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію» без внесення відповідних змін не дозволяє призначити в даному випадку одноразову грошову допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки фактично заява позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги була розглянута, втім відповідачем не було прийнято належного рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги саме відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завданьміліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності (п. 5 частини першої статті 97 Закону №580-VIII).

Пунктом 5 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Разом з тим, приписами статті 101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

У свою чергу, механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів) визначає Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293 (далі - Порядок № 4).

Поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», у тому числі під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України «Про міліцію» (пункт 3 розділу I Порядку № 4).

Згідно пункту 4 розділу I Порядку № 4 випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції,у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладу освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби) (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 4).

У силу вимог пунктів 1, 3 розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу III, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). У разі затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.

У разі відмови у призначенні одноразової грошової допомоги чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Згідно підпункту 10 пункту 6 Розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 05.10.2020 № 705 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2020 за № 1139/35422, Комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана: кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Тобто, пунктом 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського у разі отримання ним поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань, зокрема, поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Таким чином, призначення та виплата одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського (як соціальної виплати, гарантованої допомоги з боку держави) здійснюється, зокрема, у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

З матеріалів справи вбачається, у відповідності до акту розслідування нещасного випадку від 14.04.2023 № 11 позивач отримав травму в період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, про що зазначено у пункті 7 вказаного акту.

Як наслідок, 16 листопада 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою (рапортом) та відповідними документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 20% втрати працездатності від травми, отриманої під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції наявними у справі документами підтверджено факт отримання позивачем травми під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції, що в свою чергу є підставою для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію», що свідчить про безпідставніцсть доводів апелянта про невідповідність нещасного випадку, який трапився з позивачем 21.01.2023 не відповідає приписам п. 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3 Розділу 1 Порядку № 4 та п.п. 10 п. 6 Розділу ІІІ Порядку № 705.

Так, відповідно до довідки № 399 (а) від 16.11.2023 медична (військово-лікарська) комісія Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» при визначенні причинного зв`язку захворювання, (поранення, контузії, травми, каліцтва), зробила висновок, що травма отримана позивачем під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

У даному випадку за своєю суттю такі підстави, як отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, і підстава, яка визначена у довідці № 399 (а) від 16.11.2023 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» як «травма отримана під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» є тотожними.

Наведена відповідачем у спірному висновку підстава для відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, а саме: «формулювання пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію» без внесення відповідних змін не дозволяє призначити в даному випадку одноразову грошову допомогу», не кореспондується із приписами статті 101 Закону України «Про Національну поліцію», коли б відповідач мав би право відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги.

До того ж, невідповідність кваліфікації, у вигляді відмови у призначенні одноразової грошової допомоги не відповідає статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не може бути наслідком покладення на позивача відповідного тягаря відповідальності, наслідком якого є не отримання гарантованої чинним законодавством допомоги.

У даному випадку, відповідач був зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву (рапорт) позивача про виплату одноразової грошової допомоги у встановленому законом порядку, а за умови відповідності такої заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - видати наказ про виплату спірної одноразової грошової допомоги.

Втім, порушення прав позивача спричинене саме протиправними діями відповідача, які виразились у неприйнятті ним передбаченого законодавством рішення на підставі пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», хоча, як встановлено під час розгляду цієї справи, позивач дійсно набув право на виплату йому спірної грошової допомоги саме на підставі пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Тобто, фактично заява позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги була розглянута, однак відповідачем не було прийнято належного рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги саме відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Оскільки у спірних правовідносинах відповідач не навів обставин, що, відповідно до положень законодавства, могли б слугувати підставою для відмови у виплаті позивачу спірної грошової допомоги на підставі саме пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому, під час даного судового розгляду було встановлено наявність для цього усіх передбачених Законом України «Про Національну поліцію» і Порядком № 4 умов, відтак, повноваження відповідача у даному випадку не є дискреційними і не передбачають права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 642/4506/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою повного, всебічного захисту прав позивача, слід визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 06.12.2023 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області призначити позивачу одноразову грошову допомогу у разі часткової втрати працездатності відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому прийнято рішення про виплату.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко