Справа № 520/37516/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 р.Справа № 520/37516/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, по справі № 520/37516/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць у загальній сумі 114740 грн 48 коп. за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум І податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, І грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2024 року у справі № 520/37516/23 прийнято адміністративний позов ОСОБА_1 до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року закрито провадження у справі № 520/37516/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до пункту 7 частини першої статті 238 КАС України, у зв`язку з тим, що в провадженні цього ж суду перебувала справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за результатами розгляду якої судом прийнято рішення.

Позивач, не погодившись із ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі № 520/37516/23 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Не погоджуючи із доводами апеляційної скарги відповідачем подано до суду апеляційної інстанції письмовий відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, звертаючись у 2021 році до Донецького окружного адміністративного суду позивачем було заявлено такі вимоги до Військової частини НОМЕР_1 , а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі у період з 24.05.2017 по 03.06.2020 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 24.05.2017 по 28.02.2018 січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 03.06.2020 березень 2018 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 24.05.2017 по 03.06.2020 в сумі 143 364,79 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 24.05.2017 по 28.02.2018 січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 03.06.2020 березень 2018 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року (з урахуванням ухвали від 07.12.2022 про виправлення описки) у справі №200/9999/20-а задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 24.05.2017 по 03.06.2020.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 24.05.2017 по 03.06.2020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №200/9999/20-а зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 при нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 24.05.2017 по 03.06.2020 врахувати, що в період з 24.05.2017 по 28.02.2018 базовим місяцем для обчислення суми індексації є січень 2008 року, в період з 01.03.2018 по 03.06.2020 березень 2018 року.

Відтак, закриваючи провадження у справі № 520/37516/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з наявності рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року у справі №200/9999/20-а, а також з того, що позивач не оскаржує порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2020, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог пункту 7 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.

Отже, при наявності судового рішення, яке набрало законну силу, з приводу оскарження тих самих дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд закриває провадження у справі.

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору у даній справі є нарахування та виплата на користь позивача індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Отже, насамперед слід зауважити, що за правовими висновками Верховного Суду, які приведено у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, Порядок проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок №1078) передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Виходячи із рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №200/9999/20-а, спірним у відповідній справі були правовідносини, зокрема, щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 поточної індексації за період з 1 березня 2018 року по 03 червня 2020 року.

В той же час, у позовній заяві ОСОБА_1 у справі 520/37516/23 було заявлено вимоги щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 саме «індексацію-різниці» за період з 1 березня 2018 року по 03 червня 2020 року.

Щодо поняття індексації-різниці по суті йде мова в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, де визначено, що право на відповідну індексацію виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Аналогійного висновку прийшов Верховний Суд у справі № 400/3826/21 (постанова від 23.03.2023)

З приведеного вбачається, що за положеннями Порядку №1078 передбачено як «поточну» індексацію, так і «індексацію-різниці». Приведене свідчить про те, що вказані індексацію мають різні підстави нарахування, а відтак не є тотожними вимогами.

Таким чином, колегія суддів констатує, що судом першої інстанції помилково закрито провадження у справі № 520/37516/23 відповідно до пункту 7 частини першої статті 238 КАС України, у зв`язку із рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №200/9999/20-а, що розцінене як спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Між тим, доводи відповідача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу щодо застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду колегія суддів за даних обставин не вирішує, адже за даних обставин вирішується саме законність закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 238 КАС України. В той же час, суд апеляційної інстанції за положеннями статті 308 КАС України не може виходити за межі питань, які вирішувались в суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 по справі № 520/37516/23 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, передати до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 23.05.2024