Справа № 420/34861/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/34861/23

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 420/34861/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ податковий борг, який становить 24 574,66 грн. по орендній платі з юридичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідач за даними ГУ ДПС перебуває на обліку як платник податків. Податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 24 574,66 грн. по орендній платі з юридичних осіб.

У зв`язку з виникненням податкового боргу боржнику рекомендованим листом направлено поштою податкову вимогу форми Ю №0-2501 від 21.06.2023. Проте податкова заборгованість не сплачена.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, подав до суду першої інстанції відзив на позов, у якому зазначив, що ним добровільно сплачено основну суму боргу. Стосовно нарахування контролюючим органом пені, відповідач зазначив, що відносно нього діє мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 15.02.2023 по справі № 914/466/23.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23 січня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції передчасно зробив висновок про повну добровільну сплату відповідачем заявленої до стягнення суми податкового боргу;

- суд першої інстанції не взяв до уваги, що пеня контролюючим органом нарахована з чітким дотриманням чинного законодавства, нарахована на поточні вимоги, нарахована фактично після порушення провадження про банкрутство боржника та введення мораторію, тобто вона є правомірною та під дію мораторію не підпадає.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ зареєстровано як юридичну особу та розташоване за адресою: вул. Отамана Головатого, 67/69, м. Одеса, 65003.

Податкова заборгованість відповідача по орендній платі з юридичних осіб нарахована згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2023 рік № 907153497 від 07.04.2023, відповідно до даних якої платником самостійно було нараховано суму зобов`язань по податку на 70 530,20 грн. з щомісячними авансовими внесками за січень-листопад в розмірі 5 877,52 суму грн. та за грудень 5 877,48 грн.

Станом на 15.11.2023, відповідно до довідки про суми податкового боргу, розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника (далі ІКП), податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 24 574,66 грн., з них основна сума боргу 24 282,22 грн. та пеня 292,44 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що платіжною інструкцією № 64324 від 08.01.2024 підтверджено, що відповідач добровільно сплатив основну суму боргу на суму 24 282,22 грн., у зв`язку з чим суд першої інстанції не вбачає підстав для стягнення цієї суми боргу у судовому порядку.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган неправомірно нарахував пеню відповідачу за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, а тому у зв`язку з дією мораторію на задоволення вимог кредиторів, нарахована позивачем пеня у розмірі 292,44 грн. не мала нараховуватись.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 45.2. статті 45 ПК України визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Пунктом 46.1. статті 46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи - податковим органом направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу форми Ю №0-2501 від 21.06.2023 (а.с.7).

Відповідно до вимог підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту е пункту 176.1 статті 176 ПК платники податку зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати узгодженого грошового зобов`язання. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як підтверджується обставинами, з`ясованими судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до платіжної інструкції № 64324 від 08.01.2024 відповідач добровільно сплатив основну суму боргу на суму 24 282,22 грн (а.с.45)

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що у зв`язку із добровільним погашенням відповідачем суми основного боргу у розмірі 24 282,22 грн відсутні підстави для стягнення цієї суми боргу у судовому порядку.

Вирішуючи спірне питання щодо нарахування та стягнення з відповідача пені у розмірі 292,44 грн суд першої інстанції виходив із таких мотивів.

Відповідно до частин 1,2 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Відповідно до абзацу 11 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитором є також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень.

Згідно даних ЄДРСР суд першої інстанції встановив, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.02.2023 по справі № 914/466/23 відкрито провадження у справі № 914/466/23 за заявою Компанії Медісон Пасіфік Траст Лімітед MADISON PACIFIC TRUST LIMITED про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Олімпекс Купе Інтернейшнл. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що контролюючий орган неправомірно нарахував пеню відповідачу за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, а тому у зв`язку з дією мораторію на задоволення вимог кредиторів, нарахована позивачем пеня у розмірі 292,44 грн. не мала нараховуватись.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернігівській області задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Судом першої інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у адміністративному позові та товариством у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в апеляційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду першої та апеляційної інстанції.

Щодо посилання податкового органу на те, що суд першої інстанції передчасно зробив висновок про повну добровільну сплату відповідачем заявленої до стягнення суми податкового боргу, колегія суддів зазначає про таке.

Так, згідно із частиною 1 статті 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті 262 КАС України унормовано, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до матеріалів справи провадження у даній справі було відкрито 18.12.2023. Отже, 17.01.2024 для позивача сплинув строк для надання заяви про відмову від частини позовних вимог, якою фактично були змінені (збільшені) позовні вимоги на суму 1020 грн. (враховуючи, що заявлена позивачем сума основного боргу за позовною заявою у розмірі 24 282,22 грн. була сплачена відповідачем) - оскільки така заява була надіслана засобами поштового зв`язку 22.01.2024 та отримана судом 29.01.2024, тобто після розгляду справи.

Принагідно слід зазначити, що у розрахунку недоїмки та штрафних санкцій та пені , які позивач надав разом із позовом до суду першої інстанції відсутня посилання на зазначену суму (1020 грн) (а.с.6).

Водночас, надаючи разом із апеляційною скаргою копію ІКП із посиланням на суму штрафних санкцій у розмірі 1 020,00 грн та посилаючись на податкове повідомлення рішення від 29.06.2023 № 6575/ Ж10/25-01-04-07-12 позивач не надав будь-яких документів щодо визначення на підставі чого виникла вказана сума, з чого вона складається, та не надано доказів, які б підтверджували узгодженість відповідачем такої суми, нарахованої безпосередньо контролюючим органом.

За вказаних вище обставин, відсутні підстави для врахування таких доводів апелянта при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, оскільки останні не були підставою звернення до суду.

При цьому, погашення відповідачем суми основного боргу у розмірі 24 282,22 повністю доведено матеріалами справи та не заперечувалось позивачем.

Позивач не скористався правом змінити підстави позову до першого судового засідання суду першої інстанції, фактично виклав в поясненнях, поданих до суду апеляційної інстанції, нове обґрунтування, яке не визначалося в якості підстави позову.

Відповідно до частини п`ятої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2024 року по справі № 160/2019/23.

Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що пеня у розмірі 292, 44 грн контролюючим органом нарахована з чітким дотриманням чинного законодавства, оскільки , як вже зазначалось задоволення вимог поточних кредиторів у ліквідаційній процедурі спеціальний закон безальтернативно пов`язав із дотриманням процедури заявлення кредиторами цих вимог та визнання їх судом відповідно до статті 60 КУзПБ.

Таку правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19.

Крім того, згідно із частиною 14 статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі: арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, за період нарахування пені, який не охоплений мораторієм, позивач не позбавлений права, у встановленому КУзПБ порядку, звернутися до господарського суду із поточними вимогами в межах справи про банкрутство № 914/466/23 для заявлення своїх кредиторських вимог.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16, постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20, від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19).

Додатково колегія суддів зазначає, що правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 01.11.2023 по справі № 908/129/22(908/133/22) не застосовується судом, оскільки аостанова була ухвалена 01.11.2023, тобто після постановлення Господарським судом Львівської області ухвали від 15.02.2023 по справі № 914/466/23, якою відкрито провадження у справі № 914/466/23 за заявою Компанії Медісон Пасіфік Траст Лімітед MADISON PACIFIC TRUST LIMITED про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Олімпекс Купе Інтернейшнл та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 420/34861/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк