Справа № 320/42696/23
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року №320/42696/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А.Б., розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, )
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не призначення довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині неврахування 2 років 1 місяця 2 днів стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначена Законом СРСР «Про статус суддів в СРСР» від 04.08.1989 №328-1, який вимагався законом для призначення на посаду судді станом на дату її призначення;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу, який дає право на щомісячне грошове утримання судді ОСОБА_1 2 роки 1 місяць 2 дні стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначена Законом СРСР «Про статус суддів в СРСР» від 04.08.1989 №328-1, який вимагався законом для призначення на посаду судді станом на дату її призначення;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку 74 % суддівської винагороди судді, починаючи з 01 лютого 2022 року, та виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у розмірі 70% суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 74 % суддівської винагороди судді.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем протиправно не зараховано до спеціального стажу 2 роки 1 місяць 2 дні, а саме стаж роботи за спеціальністю, який давав право на призначення на посаду судді, що вплинуло на відсотковий розмір довічного грошового утримання судді у відставці, який без врахування означених періодів становить 70% суддівської винагороди замість 74%.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.01.2022 №71/о/15-22 позивачку звільнено з посади судді Київського апеляційного суду у відставку у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 15-16).

Наказом голови Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року №58-ОС позивачку відраховано зі штату апеляційного суду 31 січня 2022 року.

Відповідно до розрахунку від 28.01.2022 №0329/27/2022, наданого Київським апеляційним судом (а.с. 18), стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання позивачки складає 32 роки 6 місяців 1 день, з яких:

- 2 роки стаж роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначена Законом СРС «Про статус суддів в СРСР» від 04.08.1989 №328-1;

- 6 років 8 місяців 1 день народний суддя Кам`янського районного народного суду міста Луганська;

- 7 років 6 місяці 6 днів суддя Луганського обласного суду, суддя апеляційного суду Луганської області;

- 12 років 11 місяців 22 дні суддя Апеляційного суду міста Києва;

- 3 роки 4 місяці суддя Київського апеляційного суду.

Аналогічні періоди роботи позивачки, які дають право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання зазначено також у рішенні Вищої ради правосуддя від 25.01.2022 №71/о/15-22 про звільнення ОСОБА_1 у відставку.

Листом відповідача на заяву позивачки повідомлено, що її стаж роботи на посаді судді складає 30 років 4 місяці 29 днів. Розмір довічного грошового утримання розрахований наступним чином: ((10х2%)+50)=70% (а.с. 8-9).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо розрахунку щомісячного грошового утримання, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями статті 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів.

Судом встановлено, що на час виходу у відставку та призначення позивачці щомісячного довічного грошового утримання був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі по тексту - Закон України № 1402-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону України № 1402 VІІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

- судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

- члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Разом з тим, частиною 2 цієї статті прямо передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до записів у вкладиші АА №309853 до трудової книжки, виданої на ім`я позивачки, з 09.08.1982 переведена виконуючим обов`язків заступника начальника юридичного відділу, в подальшому з 21.11.1985 переведена старшим юрисконсультом юридичного відділу, з 28.10.1987 переведена заступником начальника юридичного відділу. В подальшому 01.08.1991 призначена на посаду народного судді Кам`янського районного народного суду міста Луганська (а.с. 10-14).

Виходячи з того, що позивачку на посаду судді обрано 01.08.1991, то для визначення такого обов`язкового стажу застосовується Закон СРСР №328-1 від 04.08.1989 «Про статус суддів в СРСР».

Частиною першою статті 8 даного Закону, чинного станом на час обрання позивачки на посаду судді, були встановлені такі вимоги до кандидатів у судді: Народним суддею може бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, має вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і склав кваліфікаційний екзамен.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді, також стаж роботи у галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Судом із матеріалів справи встановлено, що позивач працювала в юридичному відділі на різних посадах з 24.03.1981 року по 29.07.1991 до обрання народним суддею 01.08.1991 року.

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді, також два роки роботи у галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18, погодившись з висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вказала, що частину 2 статті 137 Закону України № 1402-VІІІ (в редакції, яка діє з 05 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Абзацом 4 пункту 34 Прикінцевих і перехідних та перехідних положень Закону України № 1402-VІІІ передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.09.2020 року у справі №9901/302/19 зазначила, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

З аналізу означених правових норм та висновків Верховного Суду слідує, що в силу норми частини 2 статті 137 Закону №1402 зарахуванню до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та враховується при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає стаж роботи за юридичною спеціальністю, який був однією з обов`язкових вимог для обрання позивачки суддею вперше.

Отже, позивачка має право на зарахування їй до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку і який враховується при обчисленні довічного утримання судді у відставці, роботу на посаді заступника начальника юридичного відділу, що передувало обранню на посаду судді, у якості обов`язкового юридичного стажу не менше двох років, у відповідності до приписів ч. 2 ст.137 Закону №1402-VIII.

Такий стаж, як зазначалось судом, становить 2 роки.

А тому підстави для зарахування до стажу, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді 2 років 1 місяця 2 днів роботи за спеціальністю відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Проте, як вбачається з розрахунку стажу на посаді судді (а.с. 8-9), відповідачем не зараховано до стажу роботи позивача період роботи суддею з 01.01.2022 по 31.01.2022.

У відповіді на запит позивача відповідач не надав жодного обґрунтування щодо незарахування такого стажу.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що у вказаний період позивачка працювала суддею у Київському апеляційному суді, наказом голови суду від 27.01.2022 ОСОБА_1 відраховано зі штату суду 31.01.2022 (а.с. 17), а тому такий стаж має бути врахований до стажу, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді.

Відтак, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, вимог ч. 2 ст. 5, ч. 2 ст. 9 КАС України, обираючи належний та достатній спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці 2 років стажу роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді, а також періоду роботи суддею з 01.01.2022 по 31.01.2022, та зобов`язати відповідача зарахувати до стажу, який дає право на щомісячне грошове утримання судді 2 роки стажу роботи за спеціальністю (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді та період роботи суддею з 01.01.2022 по 31.01.2022.

Враховуючи, що стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає повних 32 роки, розмір такого утримання, повинен становити 74% (50% за 20 років + 24% за 12 років) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи вищевикладене, задоволенню підлягає похідна позовна вимога щодо зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку 74 % суддівської винагороди судді, починаючи з 01 лютого 2022 року, з урахуванням виплачених сум, що не змінює суті позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1073,60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову за квитанцією від 02.10.2023 року (а.с. 7).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незарахування при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 2 роки стажу роботи за спеціальністю (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді та періоду роботи суддею з 01.01.2022 по 31.01.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) зарахувати до стажу, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) 2 роки стажу роботи за спеціальністю (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді та період роботи суддею з 01.01.2022 по 31.01.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку 74 % суддівської винагороди судді, починаючи з 01 лютого 2022 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.