Справа № 420/11919/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 травня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, буд. 2/2, 6) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 17.04.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №174 від 02.04.2024 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді Пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду за порушення вимог статей 11, 12, 49, 50, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статей 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовця старшого сержанта Галину КУРКАТОВУ старшу медичну сестру клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону;

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 4 Наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №174 від 02.04.2024 року щодо позбавлення військовослужбовця старшого сержанта Галину КУРКАТОВУ старшу медичну сестру клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону премії за квітень 2024 та зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону виплатити недоотримане грошове забезпечення за квітень 2024 в повному обсязі;

3. Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №19-РС від 04.04.2024 про пониження у військовому званні на один ступень, увільнення та призначення ОСОБА_1 на посаду медичної сестри відділення хірургічної інфекції та термічних пошкоджень клініки хірургічної інфекції та реконструктивно-відновлювальної хірургії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

4. Поновити ОСОБА_1 у званні старшого сержанта та на посаді старшої медичної сестри клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону;

5. Зобов`язати здійснити перерахунок та виплату різниці оплати праці за період дії Наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №174 від 02.04.2024 та Наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №19-РС від 04.04.2024 тобто з 02.04.2024 та до моменту ухвалення рішення судом.

22.04.2024 суддя ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді; розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.05.2024 до суду (вх.№13071/24) від Військово-медичного клінічного центру Південного регіону надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить суд розгляд даної справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також викликати свідків у судове засідання, оскільки, на думку заявника, очевидним є необхідність надання пояснень безпосередньо суду особами, пояснення яких про факти порушень позивачкою військової дисципліни, застосування психологічного та фізичного насилля, неетичної поведінки було взято до уваги під час службового розслідування та які позивачкою заперечуються.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з такого.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити у задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, відповідач не зазначає встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та у зв`язку з чим необхідно проводити судове засідання.

Суд зазначає, що дана справа є справою незначної складності, і характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

З урахуванням зазначених обставин, у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Отже, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст.262 КАС України.

В той же час, згідно з частинами 1-2 статті 65 КАС України, як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи.

Суд зазначає, що із змісту статті 212 КАС України, якою встановлений порядок допиту свідків, також слідує, що допит свідків здійснюється головуючим у справі суддею виключно в межах судового засідання.

Разом з тим, як зазначено вище, розгляд даної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Отже, судові засідання у даній справі судом призначатися не будуть, що виключає можливість виклику та допиту свідків.

Керуючись ст.ст. 12, 65, 212, 248, 257, 262, 268-269 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про розгляд справи №420/11919/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

У задоволенні клопотання Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про виклик свідків у судове засідання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА