Справа № 747/160/24
Суддя: Тіщенко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 747/160/24
Провадження № 2-а/747/17/24
РІШЕННЯ

іменем України

16.05.2024 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді - Тіщенко Л.В.

секретаря - Зірки В.П.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Сіндєєвої В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт Талалаївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування позову зазначає, що 29 лютого 2024 року представником відповідача було винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 4АВ № 05036314. Відповідно до винесеної постанови особа, яка керувала транспортним засобом Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 , 29.02.2024 року в 12:38 год за адресою М01 Київ-Нові Яриловичі порушила вимогу п 12.9 (6) ПДР України, а саме перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст 122 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 380 грн. На думку позивача дана постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та є необґрунтованою. Під час винесення постанови представник відповідача взагалі не розібралась із ситуацією, яка сталась, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. 29 лютого 2024 року транспортний засіб Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить КНП «Талалаївська центральна лікарня Талалаївської селищної ради» відповідно до наказу № 13-к/тм від 29.02.2024 року екстренно транспортувало хворого в ургентному порядку на стаціонарне лікування до КНП «Чернігівська обласна лікарня». На трасі Київ Яриловичі водій вимушено перевищив швидкісний режим, який був зумовлений екстренним транспортуванням хворого. Перевищення швидкості було вчинене в стані крайньої необхідності і не могло бути усунуто іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Відповідач в порушення вимог статей 245, 280 КУпАП не дослідив суб`єктивну сторону адміністравтиного правопорушення вину, яка має бути доведена. Лише після доведення вини відповідними доказами відповідач мав право притягати позивача до відповідальності. Тому позивач просить суд скасувати постанову серії 4АВ № 05036314 від 29 лютого 2024 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення і стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою від 01 квітня 2024 року відкрито спрощене провадження та призначено судовий розгляд на 12 квітня 2024 року, який було відкладено за клопотанням позивача на 19 квітня 2024 року, у якому оголошено перерву до 16 травня 2024 року у звязку з витребуванням додаткових доказів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і просила задовольнити, оскільки водій перевищив швидкість з поважної причини, оскільки транспортували в обласну лікарню ургентного хворого, і адміністратвине правопорушення вчинене в стані крайньої необхідності, тому просила скасувати постанову про накладення на неї адміністравтиного стягнення та закрити провадженя по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, оскільки позивач не оспорює факту перевищення швидкісного режиму транспортним засобом Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить КНП «Талалаївська ЦЛ», де позивач виконує обов`язки директора. В зазначений день і час автомобілем керував ОСОБА_3 , який перевищив швидкісний режим у стані крайньої необхідності. Проте дані обставини не спростовують факту перевищення швидкісного режиму і не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 137-1120, який відповідає вимогам ДСТУ та пройшов технічну повірку з терміном дії до 14.08.2024 року. Перевищення встановлених обмежень швидкості автомобілем Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 зафіксовано на фотокартках із зображенням транспортерного засобу та відеозапису, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення. Тобто факт перевищення встановлено обмеження швидкості доведений в повній мірі, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того автомобіль - Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 - не є спец автомобілем, якому у крайніх випадках ПДР дозволяє перевищувати швидкість. Крім того, не підтверджується посилання позивача про те, що перевищення швидкісного режиму здійснено водієм вимушено та зумовлено екстренним транспортуванням хворого в стаціонарне відділення в ургентному порядку до КНП «Чернігівська обласна лікарня», і тому діяв в стані крайньої необхідності, яка виключає наявність адміністративного правопорушення, оскільки з відеозапису вбачається, що будь-яка небезпека, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, була відсутня.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 29.02.2024 року інспектор ДПП Говзан В.В. винесла постанову серії 4АВ № 05036314, розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 137-1120. Інспектором встановлено, що 29.02.2024 в 12 год 38 хв за адресою М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 113+8674 зафіксовано транспортний засіб Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год, чим порушила п 12.9 (б) ПДР України, відповідальність з яке передбачена ч.1 ст 122 КУпАП. Інспектором постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.6) Згідно облікової картки на транспортний засіб Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 , власник Талалаївська центральна лікарня, тип транспортного засобу легковий/меддопомога, колір білий (а.с.37) Наказом № 13-к/тм від 29.02.2024 «Про направлення у відрядження Євгенія Ценцерю» відряджено ОСОБА_3 , водія автотранспорту КНП «Талалаївська ЦЛ», до м Чернігова КНП «Чернігівська обласна лікарня» для транспортування хворого В. в ургентному порядку на стаціонарне лікування 29 лютого 2024 року (а.с.4) За клопотанням позивача в судовому засіданні 19.04.2024 року судом було зроблено запит до КНП «Чернігівська обласна лікарня» стосовно перебування на лікуванні хворого ОСОБА_4 в період з 29 лютого 2024 року (а.с. 55) Згідно повідомлення медичного директора з лікувально діагностичної роботи КПН «Чернігівська обласна лікарня» від 25.04.2024 року хворий ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицьової хірургії та хірургічної стоматології КНП «Чернігівська обласна лікарня» у період з 29.02.2024 по 08.03.2024 (а.с.62) Згідно виписки із медичної карти КОНП «Чернігівська обласна лікарня» стаціонарного хворого ОСОБА_4 , він перебував на стаціонарному лікуванні з 29.02.2024 по 08.03.2024 року. 29.02.29 звернувся в ЧОЛ, обстежений щелепно-лицьовим хірургом, проведено УЗД, направлений в ЦСМО, звідки повторно направлений в ЧОЛ, де був госпіталізований в терміновому порядку в відділення хірургічної стоматології ЧОЛ, де йому 29.02.2024 в 17.00 год проведено хірургічну операцію дренування флегмони. Результатами клінічних досліджень встановлено діагноз в тканині лімфовузла гнійно-некротичний запальний процес (а.с.59-59 зв)

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини щодо терміновості доставки в обласну лікарню хворого ОСОБА_4 , суд критично ставиться до долученого відповідачем до відзиву повідомлення КНП «Чернігівська обласна лікарня» від 11.04.2024 року, згідно з яким жодного хворого за електронним направленням з КН «Талалаївська ЦЛ» 29.02.2024 року до КНП «Чернігівська обласна лікарня» на стаціонарне лікування не надходило (а.с.27), оскільки у даному повідомленні зазначено про надходження хворих тільки за електронним направленням, а хворий ОСОБА_4 транспортувався до обласної лікарні за самозверенням, оскільки перебував у критичному стані.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що автомобіль, на якому транспортувався хворий, не являється спеціалізованим автомобілем, який згідно ПДР у певних випадках має право перевищувати встановлену швидкість. Але крім того, під час розгляду справи встановлено, що хворого, якого транспортували в обласну лікарню, терміново оперували в той же день після декількох обстежень як в ЧОЛ так і в ЦСМО, що свідчить про його ургентний стан, тобто такий стан, який загрожує життю і потребує проведення невідкладних лікувальних заходів, що в даному випадку і сталося, а саме оперативне втручання в 17.00 год 29.02.2024 року.

При розгляді судом даної адміністративної справи застосовуються наступні норми права.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності. Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Так, в обґрунтування позову ОСОБА_1 наголошує на те, що водій автомобіля Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_1 , належного КНП «Талалаївська ЦЛ», керівником якого є позивач, діяв 29 лютого2024 року в стані крайньої необхідності, а саме перевищив швидкість, оскільки транспортував в обласну лікарню ургентного хворого.

Відповідно до ст. 17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. У чинному законодавстві, інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства. Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акту крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Також, стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана «передчасна» і «спізніла» крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В ході розгляду справи було встановлено, що існувала реальна загроза здоров`ю пацієнта, якого транспортували в обласну лікарню, в результаті порушення водієм ПДР не заподіяна шкода як охоронюваним законом інтересам, так і життю чи здоров`ю хворого. Стан крайньої необхідності в момент порушення водієм ПДР був своєчасним, оскільки потрібно було якнайшвидше доставити пацієнта в обласну лікарню, а відстань між см Талалаївка і м Чернігів значна більше 250 км. Хворого ОСОБА_4 по прибуттю в НКП «Чернігівська обласна лікарня» обстежували неодноразово як в ЧОЛ так і в ЦСМО (Центрі сучасної медичної онкології), і в день прибуття - 29 лютого 2024 року хворого оперували, що само по собі вказує на його ургентний стан.

Таким чином, суд в ході розгляду справи прийшов до висновку, що в результаті порушення водієм ПДР, вчинене в стані крайньої необхідності, відвернута небезпека для життя і здоров`я пацієнта фактом вчасного прибуття в лікарню, що стало можливим в результаті перевищення швидкості, незважаючи на ту обставину, що автомобіль, яким транспортувався пацієнт ОСОБА_4 , не є спеціалізованим автомобілем.

Як вже зазначалось судом, положеннями ст.17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності. Згідно з положеннями ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Крім того, відповідно до п.п. 1, 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, тобто вчинення адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При цьому, як вбачається зі змісту частини 2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відтак, позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин. Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, а саме вчинення адміністравтиного правопорушення в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність позивача по справі ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. При подачі позову до суду ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. Положенням ч.1 ст 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Оскільки за наслідками розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому з відповідача суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, яка нею була сплачена при подачі позову до суду.

Керуючись ст. 73-77, 194, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії 4АВ № 05036314 від 29 лютого 2024 року про накладення адміністравтиного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 грн, і провадженя по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

Відповідач Департамент патрульної поліції, вул Федора Ернста, 3 м Київ, 03048, код Є.

Повний текст рішення суду виготовлений 23 травня 2024 року.

Суддя Л.В.Тіщенко