Справа № 160/34351/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦСПЛАВ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
28.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦСПЛАВ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, поданий представником позивача адвокатом Крикуном Павлом Анатолійовичем, у якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що висновки відповідача викладені в акті перевірки, які слугували підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є протиправними та необґрунтованими, а відтак такі підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення перевірки на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 КАС України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 31.01.2024 о 10:00 год.; встановлено відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позовну заяву.
За даними КП «ДСС» одержувачам адвокату Крикуну П.А. та Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в їх електронні кабінети надіслано копію ухвали про відкриття провадження 03.01.2024 о 19:04, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву з урахуванням ч.6 ст.251 КАС України до 19.01.2024. Копію позовної заяви з додатками в паперовому вигляді отримано представником відповідача 09.01.2024, про що свідчать матеріали справи.
18.01.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що податковим органом правомірно призначено документальну позапланову перевірку на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 КАС України. ТОВ «Спецсплав» допущено порушення зазначених у Акті перевірки норм податкового законодавства, відтак, винесені Головним управління ДПС у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення, що є предметом спору у справі, є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, в адміністративний позов не підлягає задоволенню.
25.01.2024 засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти суду від представника позивача адвоката Крикуна П.А. надійшла заява про участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
26.01.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крикуна П.А. надійшла заява про участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
30.01.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крикуна П.А. надійшла заява про участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
30.01.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крикуна П.А. надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з неотриманням станом на 30.01.2024 відзиву на позов від відповідача.
31.01.2024 судом за клопотанням представника позивача відкладено підготовче судове засідання до 08.02.2024 о 13:15 год.
31.01.2024 засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти суду від представника позивача адвоката Крикуна П.А. надійшла заява про участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
02.02.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крикуна П.А. надійшла заява про участь у підготовчих судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У підготовчому судовому засіданні за участю представника позивача та відповідача судом оголошено перерву до 07.03.2024 об 11:00 год у зв`язку з неотриманням станом на день підготовчого засідання відзиву позивачем (відділенням поштового зв`язку повернуто конверт адресанту у зв`язку з неврученням).
08.02.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Копія відзиву за допомогою системи «Електронний суд» надіслана до електронного кабінету одержувача ОСОБА_1 10.02.2024, що підтверджується матеріалами справи.
01.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка доставлено до електронного кабінету ГУ ДПС у Дніпропетровській області 01.03.2024 о 12:12 год. Тобто, строк на подання заперечень до 06.03.2024.
Суд, враховуючи рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 щодо продовження процесуальних строків, вважає за необхідне прийняти вказану відповідь на відзив.
07.03.2024 у підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав раніше заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що право на подання заперечень використовувати не буде. Представники сторін зазначили, що всі докази надані.
Судом у підготовчому судовому засіданні 07.03.2024 ініційоване питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Представники сторін проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не заперечували.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 19.03.2024 об 11:30 год.
14.03.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крикуна П.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (документ сформований в системі 13.03.2024).
19.03.2024 в судовому засіданні представниками сторін підтримано раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.08.2023 №3784-п було продовжено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» з 16.08.2023 терміном на 2 робочих дні.
На підставі вказаних наказів ГУ ДПС у Дніпропетровській області та направлень на перевірку від 04.08.2023 №4780, №4779, №4778, №4777, №4781 посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2018 по теперішній час, та правильності нарахування, обчислення і а сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2018 по теперішній час, за результатами якої складено акт від 24.08.2023 №2946/04-36-07-14-04/31932704.
У висновках акта встановлено такі порушення ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»:
1. п.44.1, п.44.2 ст,44, пп. 134.1.1 п.134 ст. 34 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) ТОВ «СПЕЦСПЛАВ», у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 6 789 800грн., в тому числі
за 2018 рік - занижено на суму 740693 грн. (з них 4 квартал 2018 740693 грн.), 1 квартал 2019 року 947245 грн, півріччя 2019 року 2062053 грн, три квартали 2019 року 2601498 грн, 2119 рік 2674530 грн., 1 квартал 2020 року 410665 грн, півріччя 2020 року 658709 грн, три квартали 2020 року 858652 грн, 2020 рік 1078786 грн, 2021 рік 2294351 грн.
2. п.198.1 п.198.2, п. 198.3, п.198.5, ст.198 ст.198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 9 866 495грн., у т.ч.:
жовтень 2018 427 497 грн, листопад 2018 297 423 грн, грудень 2018 327 690 грн, січень 2019 435 081 грн, лютий 2019 241 988 грн, березень 2019 532 356 грн, квітень 2019 431 755 грн, травень 2019 498 557 грн, червень 2019 432 734 грн, липень 2019 332 511 грн, серпень 2019 166 360 грн, вересень 2019 333 690 грн, жовтень 2019 58 850 грн, листопад 2019 181 900 грн, грудень 2019 105 300 грн, січень 2020 66 667 грн, лютий 2020 235 584 грн, березень 2020 183 510 грн, травень 2020 69 115 грн, червень 2020 182 947 грн, липень 2020 27 529 грн, серпень 2020 183 198 грн, грудень 2020 210 917 грн, січень 2021 62 923 грн, лютий 2021 77 031 грн, березень 2021 314 895 грн, квітень 2021 271 300 грн, травень 2021 104 402 грн, червень 2021 125 458 грн, грудень 2021 2 772 783 грн, лютий 2022 174 545 грн;
- пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» несвоєчасно подано повідомлення за формою № 20-ОПП щодо об`єктів оподаткування та не у повному обсязі;
Висновки за актом перевірки від 24.08.2023 №2946/04-36-07-14-04/31932704. викласти в наступній редакції: «Перевіркою ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» встановлені порушення:
- п.44.1, п.44.2 ст,44, пп. 134.1.1 п.134 ст. 34 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) ТОВ «СПЕЦСПЛАВ», у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 6 789 800грн., в т.ч.: за 2018 рік - занижено на суму 740693 грн. (з них 4 квартал 2018 740693 грн.), 1 квартал 2019 року 947245 грн, півріччя 2019 року 2062053 грн, три квартали 2019 року 2601498 грн, 2119 рік 2674530 грн., 1 квартал 2020 року 410665 грн, півріччя 2020 року 658709 грн, три квартали 2020 року 858652 грн, 2020 рік 1078786 грн, 2021 рік 2294351 грн.
- п.198.1 п.198.2, п. 198.3, п.198.5, ст.198 ст.198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 9 866 496 грн., у т.ч.: жовтень 2018 - 427 497 грн, листопад 2018 - 297 423 грн, грудень 2018 - 327 690 грн, січень 2019 - 435 081 грн, лютий 2019 - 241 988 грн, березень 2019 - 532 356 грн, квітень 2019 - 431 755 грн, травень 2019 - 498 557 грн, червень 2019 - 432 734 грн, липень 2019 - 332 511 грн, серпень 2019 - 166 360 грн, вересень 2019 - 333 690 грн, жовтень 2019 - 58 850 грн, листопад 2019 - 181 900 грн, грудень 2019 - 105 300 грн, січень 2020 - 66 667 грн, лютий 2020 - 235 584 грн, березень 2020 - 183 510 грн, травень 2020 - 69 115 грн, червень 2020 - 182 947 грн, липень 2020 - 27 529 грн, серпень 2020 - 183 198 грн, грудень 2020 - 210 917 грн, січень 2021 - 62 923 грн, лютий 2021 - 77 031 грн, березень 2021 - 314 895 грн, квітень 2021 - 271 300 грн, травень 2021 - 104 402 грн, червень 2021 - 125 458 грн, грудень 2021 - 2 772 783 грн, лютий 2022 - 174 545 грн;
4. пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» несвоєчасно подано повідомлення за формою № 20-ОПП щодо об`єктів оподаткування та не у повному обсязі;
На підставі вищеозначеного акту Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення:
Рішенням ДПС України від 22.11.2023 №34762/6/99-00-06-01-02-06 продовжено строк розгляду скарги до 05.01.2024 (включно).

Рішенням ДПС України від 13.12.2023 №36733/6/99-00-06-01-02-06 залишено без змін ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 06.10.2023 №№ , 028468071 від 22.09.2023 № , а скаргу - без задоволення.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 06.10.2023 №, від 06.10.2023 № та від 22.09.2023 №, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Абзацом 1 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.

Згідно з пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до протоколу №20.07.2023 загальних зборів учасників ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» від 20.07.2023, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. та зареєстрованим в реєстрі за №№ 1661, 1662, було вирішено:

- виділити Товариство і обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛІТ ПРОМ-ЮА» з Товариства і обмеженою відповідальністю "СПЕЦСПЛАВ" та передати за розподільчим балансом Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛІТ ПРОМ-ЮА" частину майна, прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСПЛАВ" для розвитку та здійснення господарської діяльності в іншому місті України;

- призначити Комісію з виділу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛІТ ПРОМ-ЮА" з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСПЛАВ" та розташувати Комісію з виділу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛІТ ПРОМ-ЮА" з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСПЛАВ" за адресою: 50025, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг. вул. Окружна, буд. 11Б.

20 липня 2023 року реєстратором приватним нотаріусом Болозенко Т.О. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис № 025000801 «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо виділу».

Сторонами не заперечується, що юридична особа з назвою ТОВ "ПРАЙМ ЛІТ ПРОМ-ЮА" не зареєстрована. При цьому, суд вказує, що позивач з посиланням, зокрема, на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 14.09.2020 у справі №291/1009/18 та №20.04.2022 у справі №910/2615/18 вважає, що оскільки виділ не є різновидом припинення юридичної особи та не визнається законодавцем видом реорганізації, то у податкового органу були відсутні, визначені пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України правові підстави для призначенні позапланової виїзної документальної перевірки.

Вирішуючи питання про наявність у контролюючого органу підстав для призначення спірної перевірки, суд вважає за необхідне дослідити питання правової природи виділу.

Так, згідно із частиною першою статті 104 ЦК юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Перше речення наведеної норми визначає шляхи припинення юридичної особи - ліквідація та реорганізація, а також конкретизує види реорганізації, внаслідок яких юридична особа припиняється - злиття, приєднання, поділ, перетворення.

Друге ж речення вказує на характерну ознаку реорганізації, яка притаманна всім її видам, а саме: перехід майна, прав та обов`язків реорганізованої юридичної особи до її правонаступників.

Норма статті 104 ЦК не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється. На це вказує й сам заголовок статті 104 ЦК «Припинення юридичної особи».

На користь такого висновку свідчить також та обставина, що нормами інших нормативно-правових актів виділ (виділення) визначається як різновид реорганізації юридичної особи, поряд із злиттям, приєднанням, поділом, перетворенням. Принагідно зазначити, що це стосується як нормативно-правових актів, які прийняті раніше ЦК (до прикладу, Кодекс законів про працю України (частина шоста статті 36), Закон України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ (стаття 2)), так і тих, які прийняті пізніше ЦК (зокрема, Податковий кодекс України (затверджено Законом України від 02.12.2010 № 2755-VI, підпункт 98.1.4 пункту 98.1 статті 98), Закон України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VIІ (частина сьома статті 24), Закон України «Про безпечність та гігієну кормів» від 21.12.2017 № 2264- VIІІ (частина сімнадцята статті 14), Закон України «Про оренду державного і комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ (частина третя статті 20), Закон України «Про страхування» від 18.11.2019 № 1909-ІХ (частина перша статті 51)).

Виділення як вид реорганізації передбачено і частиною першою статті 28 Закону №1087-IV, згідно з якою реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦК виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (частини третя, четверта статті 109 ЦК).

Правове визначення виділу окреслено й іншими, крім ЦК, нормативно-правовими актами. Так, відповідно до положень підпункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків розуміється, зокрема, виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів іншими платниками податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.

Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.

Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.

Відтак суперечностей (колізії) між нормами частини першої статті 104 ЦК та частини першої статті 28 Закону № 1087-IV, щодо застосування яких до спірних правовідносин у цій справі слід зробити правовий висновок, немає: норма частини першої статті 104 ЦК визначає види реорганізації юридичної особи, за яких юридична особа припиняється, тоді як норма частини першої статті 28 Закону № 1087-IV установлює способи реорганізації кооперативу безвідносно до збереження юридичною особою (кооперативом), що реорганізується, правового статусу.

Визначаючи місце ЦК серед актів цивільного законодавства як основного акта, частина друга статті 4 цього Кодексу установлює, що актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Суд вказує, що наведений правовий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.11.2023 у справі № 918/119/21 (№ в ЄДРСР 115598840), у якій Велика Палата, зокрема, відступила від висновків об`єднаної палати КЦС ВС у постанові від 14.09.2020 у справі № 291/1009/18 та висновків КГС ВС у постановах від 11.12.2019 у справі № 904/2251/18, від 15.01.2020 у справі № 904/11903/16 та від 21.01.2020 у справі № 904/8538/16, що виділ не є способом реорганізації юридичної особи.

За положеннями частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18), незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Тобто, у суду відсутні правові підстави для застосування для спірних правовідносин правових висновків, на якій посилається позивач.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» 20.07.2023 розпочато процедуру реорганізації юридичної особи шляхом виділу ТОВ «ПРАЙМ ЛІТ ПРОМ-ЮА», про що державним реєстратором внесений відповідний запис до ЄДР, то суд доходить висновку про правомірність призначення контролюючим органом позапланової виїзної документальної перевірки позивача з підставі, визначених п.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України.

Згідно з абз.1 п.86.1 статті 86 КАС України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Так, контролюючим органом у п.п. 3.1.1.1 Акту перевірки «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку», щодо результатів перевірки дотримання податкового законодавства з податку на прибуток, зазначено, що: «в порушення п. 44.1. п.44.2, ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України (надалі ПКУ) ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» занижено обсяг доходу па загальну суму 8 378 654, грн., в т.ч. за 2020 рік на суму 466 250 грн. (3 квартал 2020 року) 2021 рік на сум 7 912 404 грн. У зв`язку з тим, що підприємством безпідставно списано кредиторську заборгованість за товари (роботи, послуги) та заборгованість по векселям на загальну суму 8 378 654 гри. в т. ч. за 2020 рік на суму 466 250 грн. (3 квартал 2020 року) 2021 рік на сум 7 912 404 грн.».

Крім того, перевіряючими у Акті встановлено, що в бухгалтерському обліку підприємства значились по бух. рахунку 551. «Довгострокові векселі видані» прості векселі, які ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано в рахунок погашення заборгованості за товари/роботи/послуги ТОВ «НТЦ «Прочность».

В Акті перевірки зазначено інформацію про те, що ТОВ «НТЦ «Прочность» зареєстроване департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 26.04.1991 та ліквідовано 22.12.2014 за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 804/17194/14, яке набрало законної сили 09.02.2015.

Виписані векселі було пред`явлено до погашення та оплачені ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» у 2020-2021 році на підставі індосаментів (переведення) ТОВ «НТЦ «Прочность» наступним підприємствам: ТОВ «СТОРМАК», ТОВ «СТРОЙІНВЕСТ 44», ТОВ «ТРЕЙДМАР».

Враховуючи, що ТОВ «СТОРМАК», ТОВ «СТРОЙІНВЕСТ 44», ТОВ «ТРЕЙДМАР» були зареєстровані (в 2019 та 2016 роках) після припинення ТОВ «НТЦ «Прочность», векселі фактично не могли бути передані ТОВ «НТЦ «Прочность» зазначеним контрагентам. У зв`язку з чим перевіряючі дійшли висновку, що ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» безпідставно списано кредиторську заборгованість за векселями АА № 1676 та АА № 1130680 у сумі 543 950 грн.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що ТОВ «НАУКОВО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР «ПРОЧНОСТЬ» (ідентифікаційний код 13430647) було зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений відповідний запис від 13.07.2006. В подальшому, означене товариство було припинено, про що до ЄДР внесений запис від 01.10.2018 №6028055 (підстава: спрощена процедура припинення). Інших доказів припинення/ліквідації ТОВ «НТЦ «Прочность» саме 22.12.2014 відповідачем в порушення визначеного ч.2 ст.77 КАС України обов`язку доказування до матеріалів справи не надано.

Частиною 4 статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Тобто, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ТОВ «НТЦ «Прочность» ліквідовано 22.12.2014, як посилається контролюючий орган у Акті перевірки.

Сторонами не заперечується та підтверджується даними ЄДР і матеріалами справи, що виписані векселі АА № 1676 та АА № 1130680 було пред`явлено до погашення та оплачені ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» у 2020-2021 році на підставі індосаментів (переведення) ТОВ «НТЦ «Прочность» наступним підприємствам: ТОВ «СТОРМАК» (, зареєстровано 08.06.2016), ТОВ «СТРОЙІНВЕСТ 44» (, було зареєстровано 12.08.2019), ТОВ «ТРЕЙДМАР» (, було зареєстровано 10.06.2016).

Відповідно до підпункту 14.1.204 пункту 14.1 статті 14 ПК України простий вексель, авальований банком, - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ банку сплатити після настання строку платежу визначену суму векселедержателю. Вексель засвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця сплатити до Державного бюджету України відповідну суму коштів і є податковим зобов`язанням, визначеним векселедавцем самостійно і узгодженим з дня взяття на облік векселя контролюючим органом за місцезнаходженням векселедавця, а в разі, якщо законодавством передбачено відстрочення із сплати митних платежів, - з дня митного оформлення товарів у відповідний режим.

Відносини, пов`язані з обігом векселів в Україні, регулюються «Уніфікованим законом про переказний та простий векселі», що ратифікований Законом України від 06 липня 1999 року № 826-XIV «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі», Цивільним кодексом України, Законами України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23 лютого 2006 року № 3480-IV та «Про обіг векселів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2374-III.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 14 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3480-IV «Про цінні папери та фондовий ринок», векселем є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до статті 4 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2374-III «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, фінансових векселів.

На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Згідно зі статтею 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Відповідно до частини першої статті 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Ця норма стосується не тільки векселедержателя, а всіх осіб, що мають право вимагати за векселем.

Таким чином, вексель є інструментом комерційного кредиту, що виступає у вигляді відстрочення платежу за надані товари та послуги.

При цьому векселедавець не має можливості та не зобов`язаний отримувати відомості щодо обігу виданих векселів та передачі їх векселедержателем іншим особам.

При цьому векселедержатель може використовувати простий вексель у розрахунках зі своїми контрагентами шляхом переводу власної заборгованості на векселедателя. У такому випадку припиняється право вимоги одного кредитора і виникає право вимоги в іншого кредитора. Отже, вексель може і надалі використовуватися в обігу до закінчення строку платежу за ним.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 826/8499/16 та від 24 лютого 2022 року у справі № 809/4373/15, від 11 травня 2022 року у справі № 826/6126/18.

При цьому, суд наголошує на тому, що простий вексель як актив не втрачає своєї правової сили внаслідок ліквідації держателя та може і надалі використовуватися в обігу, але за умов, якщо такий вексель був переданий до іншої особи - нового кредитора з правом вимоги по ньому перед векселедателем.

У випадку, якщо векселедержатель (кредитор), що припинив своє існування, як юридичної особи у зв`язку з ліквідацією не здійснив передачу права вимоги по простому векселю іншій особі, то грошові зобов`язання векселедателя щодо платежу за таким векселем слід вважати припиненими, що в свою чергу відповідно до підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України має ознаки безнадійної заборгованості та такі грошові зобов`язання слід вважати доходом.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.08.2022 у справі № 640/4237/19.

Крім того, суд враховує, що за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2022 у справі № 640/4220/19 «оскільки вексель - це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю), то основним критерієм для визначення справедливої вартості є встановлення платоспроможності особи, яка зобов`язана за векселем, тому що, якщо особа, яка зобов`язана за векселем, не може за нього cплатити або у неї немає майна, на яке можна звернути стягнення для погашення грошового зобов`язання за векселем, то в такому разі справедлива вартість векселя не може дорівнювати тій сумі, яка в ньому вказана. Це ж саме стосується і ціни продажу векселя, якщо, враховуючи майновий стан зобов`язаної за векселем особи, покупець не може отримати за векселем суму, яка б була не менше ціни, яку він заплатив за вексель.».

Крім того, суд враховує, що у Акті перевірки також вказано, що до перевірки було надано оригінали погашених векселей, в яких зазначено СГ, яким перераховано кошти. При цьому, безпідставним є твердження що: «інших індосаметів (переведень) на векселі немає», - так як на обороті наданих до матеріалів справи векселей здійснено застереження «Платити наказу (і назва підприємства)» печатка TОB «НТЦ «Ппочность» і підпис директора.

Отже, суд погоджується з твердженнями позивача проте, керівництво ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» не знало і не могло знати про припинення діяльності ТОВ «НТЦ «Прочность», адже індосамент (переведення) було оформлено відповідно чинного законодавства та на векселях були підписи і печатки.

В подальшому, між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» та з кожним з підприємств: ТОВ «СТОРМАК», ТОВ «СТРОЙІНВЕСТ 44», ТОВ «ТРЕЙДМАР» було укладено «Акти пред`явлення векселя до сплати», які разом з виписками по банківському рахунку ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» про здійснення оплати за векселями надавались до перевірки податковим органом.

Вищенаведене свідчить про необґрунтованість висновків контролюючого органу про те, що оскільки ТОВ «СТОРМАК», ТОВ «СТРОЙІНВЕСТ 44», ТОВ «ТРЕЙДМАР» були зареєстровані після припинення ТОВ «НТЦ «Прочность» векселі фактично не могли бути передані ТОВ «НТЦ «Прочность» зазначеним контрагентам, у зв`язку з чим ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» безпідставно списано кредиторську заборгованість за векселями АА №1676 та АА № 1130680 у сумі 543 950 грн.

Крім того, суд вказує, що матеріалами справи підтверджено, що на підставі протоколу загальних борів учасників ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» №07/06 /21 від 07.06.2021 було прийнято рішення про намір створити нову юридичну особу ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» шляхом виділу з ТОВ "СПЕЦСПЛАВ" для розширення бізнесу. Для чого була створена відповідна комісія з виділу. Після чого було повідомлено кредиторів про виділ.

Створена комісія з виділу підготувала та надала розподільчий баланс станом на 01.10.2021, за яким ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у зв`язку з виділенням з ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» буде передано частину майна, прав та обов`язків ТОВ «СПЕЦСПЛАВ», для затвердження його загальними зборами учасників ТОВ «СПЕЦСПЛАВ».

09.11.2021 протоколом №09/11/21 загальних зборів учасників ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» було затверджено розподільчий баланс.

09.11.2021 протоколом № 1 загальних зборів засновників ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» було прийнято рішення про створення ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» шляхом виділу з ТОВ «СПЕЦСПЛАВ».

За актами приймання-передачі ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» згідно розподільчого балансу були передані товарно-матеріальні цінності, права та обов`язки, а також всі первинні документи, які стосуються переданих товарно-матеріальних цінностей, прав та обов`язків ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21».

25.11.2021 було проведено процедуру реєстрації створення нової юридичної особи ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» (ідентифікаційний код 44413990), про що в ЄДР внесений запис від 25.11.2021 № 000099271.

Суд звертає увагу, що в Акті перевірки посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про те, що у зв`язку з тим, що ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» активи і пасиви не задекларовані, підприємство не являється платником ПДВ, жодного звіту до податкового органу не подано, передана сума кредиторської заборгованості за товари та заборгованості по векселям не знайшла відображення в обліку новоствореного підприємства.

В Акті податковий орган також дійшов наступного висновку: «Таким чином, враховуючи те, що підприємство ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» не виконано свої зобов`язання щодо умов договору, які було укладено між контрагентами в минулому, тобто не виконано умови щодо оплати за товар, та не забезпечено виконання умов за векселями і не буде виконано в майбутньому підприємством безпідставно списано в бухобліку передану суму заборгованості за векселями та кредиторську заборгованість за товари на загальну суму 834 703,81 гри. по наступним контрагентам: ТОВ «ДЕТЬТА СТОРОЙ ПЛЮС», ТОВ «ЕВРО КАРС», ТОВ «НТЦ «ПРОЧНОСТЬ», ТОВ «ФОСТЛАЙТ», ТОВ «ВЕЛУРС», ТОВ «ЕЛІЗІЯ», ТОВ «ІТК«СЕРВІС», ТОВ «ТРАНКОР».

Також, перевіряючі зазначити у Акті перевірки, що взаємовідносини з контрагентами ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ», ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС», ТОВ «МІРА СТАНДАРТ», ТОВ «КРЕМПТОН РЕСТ», ТОВ «БІЗМАРТ», ТОВ «АДОГА УНІВЕРС», ТОВ «ТІЕРЕМСОЛУШЕНС», ТОВ «АЛЬМО-ТОП» кредиторська заборгованість, яких передана за розподільчим балансом новоствореному підприємству шляхом виділу) щодо поставки товару перевіряючими визнанні нереальними. Щодо кредиторської заборгованості переданої за розподільчим балансом ТОВ «КЕТСВІЛ ТРЕЙД» встановлено порушення попередніми актом перевірки від 05.04.2019 №19084/04-36-14Л9/31932704, донараховано і сплачено ТОВ «СПЕЦСПЛАВ».

Як пояснено позивачем, передані за актами приймання-передачі товарно-матеріальні цінності у результаті виділу ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» зберігало у приміщенні, яким користувалось на підставі договору позички № 01/21 від 26.11.2021 укладеного з ТОВ «СПЕЦСПЛАВ», згідно з пп. 1.1. якого, Позичкодавець ТОВ «Спецсплав» передало Користувачу ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 266 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 11Б). Тому територіальне переміщення товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з їх передачею від ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» до ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» (для виділу останнього) не відбувалось.

Крім того, за твердженнями позивача розвитку діяльності ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» завадила повномасштабна військова агресія російської федерації проти України, у зв`язку з чим ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» вирішили продати свої частки у статутному капіталі даного товариства. В липні 2022 року учасники ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» продали за договором купівлі-продажу свої частки в статутному капіталі, передали всі документи та тмц новому власнику. Крім цього у ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» в липні 2022 року змінився і керівник.

Суд звертає увагу, що як загальновідомі обставини не потребують доказування те, що 24.02.2022 у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням військ російської федерації на територію України було оголошено воєнний стан, який триває і на час судового розгляду справи.

При цьому, суд наголошує, що статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

Верховний Суд у постанові від 25.11.2022 у справі №826/22832/15 вкотре виснував, що принцип індивідуальної відповідальності платника податків, також доктринально закріплений у судовій практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ у справі "Інтерсплав проти України" визначено, що платник податків не може відповідати за зловживання свого контрагента за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що такий платник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Таким чином, оскільки процедура виділу ТОВ "ЛІТПРОМСПЛАВ-21" проведена відповідно до чинного законодавства України проведена відповідно до чинного законодавства України, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що питання невідображення ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» активів та пасивів переданих для виділу не входять до кола впливу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ», так як ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» є окремою юридичною особою, яка має свого учасника та керівника, які жодним чином не пов`язані з ТОВ «СПЕЦСПЛАВ».

Водночас, суд погоджується з аргументами позивача про передчасність висновків контролюючого органу про те, що «ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» не виконано свої зобов`язання щодо умов договір, які було укладено між контрагентами в минулому, тобто не виконано умови щодо оплати за товар, та не забезпечено виконання умов за векселями і не буде виконано в майбутньому, відтак підприємством безпідставно списано в бухобліку передану суму заборгованості за векселями та кредиторську заборгованість за товари на загальну суму 7834 703,81 грн.», оскільки що для підтвердження правомірності донарахування податкових зобов`язань по податку на прибуток, у разі не включення платником податку до складу доходу згаданої кредиторської заборгованості, визначальним є встановлення точної дати закінчення терміну позовної давності для визначення конкретного податкового періоду, у якому відбулось порушення. Натомість в ході перевірки ТОВ «Спецсплав» ГУ ДПС у Дніпропетровській області точні дати початку перебігу та закінчення строку позовної давності кредиторської заборгованості по виданим векселям не встановлювались.

Крім цього, суд звертає увагу, що контролюючим органом в Акті перевірки зазначено, що ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» порушено п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ шляхом заниження податкових зобов`язань з декларації з ПДВ за грудень 2021 року на загальну суму 2 947 328 грн. в т.ч.: - 2 849 422 грн. (використання тмц в неоподатковуваних операціях при проведення реорганізації шляхом виділу в 2021 році); - 97 906 грн. (нараховані податкові зобов`язання на списану кредиторську заборгованість).

Перевіряючі дійшли такого висновку з огляду не те, що ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» активи і пасиви на думку перевіряючих не задекларовані, підприємство не являється платником ПДВ, жодного звіту до податкового органу не подано, тобто передані матеріали не використані в оподатковуваних операціях (недотримання новоствореним підприємством балансу розподілу), безпідставно списані з балансу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» в порушення ст. 188.1, п. 198.5 ст. 198, та п. 201. ст. 201 ПКУ не нараховано податкові зобов`язання у грудні 2021 року на передані активи за актами приймання-передачі № 1 та № 2 від 30.12.2021 року на загальну суму 14 247 108, 68 грн. ( крім брухту, оскільки ПДВ до податку кредиту не відносилось) та не складено і не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну. У зв`язку з чим, на думку перевіряючих, ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» занижено податкові зобов`язання декларації з ПДВ за грудень 2021 року на загальну суму 2 849 422 грн.

Крім цього, перевіряючі в Акті перевірки зазначають, що у зв`язку з виділом ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» передано, ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» прийнято кредиторську заборгованість за товари на загальну сум 599817,88 грн. У зв`язку з визнанням кредиторської заборгованості в сумі 489530 грн. (по контрагентам ТОВ «ДЕЛЬТА СТРОЙ ПЛЮС в сумі 35810 грн. та ТОВ ЕВРО КАРС в сумі 453 720 грн.) безнадійною та такою, що безпідставно списана з балансу підприємства, в порушення п. 44.1, п.44.2, ст. 44 ПКУ пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПКУ ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» занижено обсяг доходу на суму 489 530 грн. Отже в порушення ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» п.198.5, ст. 198, п.201.10 ст. 201 ПКУ ТОВ СПЕЦСПЛАВ» занижено податкові зобов`язання декларації з ПДВ за грудень 2021 року на загальну сум 97906 грн. та не складено і не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну.

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період перевищує сорок мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Для платників податку, визначених підпунктом 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу, не є об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження за межами України.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях (п.199.1 ст.199 ПК України).

Водночас, у пункті 199.6 статті 199 ПК України передбачено, що правила цієї статті не застосовуються в разі, зокрема, проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу.

Не є об`єктом оподаткування операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб (підпункт 196.1.7 пункт 196.1 статті 196 Податкового кодексу України).

При цьому, суд враховує, що відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Наведені положення чинного законодавства свідчать про те, що операції щодо передачі за розподільчим балансом основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, дебіторської та кредиторської заборгованості, інших активів та зобов`язань за рішенням власників або уповноваженого ними органу при утворенні нового підприємства шляхом реорганізації (виділу) не можуть вважатися операціями з поставки ТМЦ у розумінні податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 822/2434/16 (№ в ЄДРСР 97150012).

У ході судового розгляду з`ясовано, що передача активів від ТОВ «СПЕСПЛАВ» до створеного шляхом виділу ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» відбулася на підставі та на виконання рішення вищого органу управління (загальних зборів учасників), тобто відбулася операція з реорганізації юридичної особи шляхом виділу, а не господарська операція з постачання товарів/послуг.

З огляду на вищенаведені норми та правові висновки Верховного Суду, суд вказує, що перевіряючими в Акті перевірки необґрунтовано та не надано доказів на підтвердження невідповідності вимогами законодавства поданих ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» документів для проведення державної реєстрації створення юридичної особи в результаті виділу та наявності у державного реєстратора підстав для зупинення чи відмови у державній реєстрації при проведенні реєстраційних дій.

Отже, доводи контролюючого органу щодо заниження грошового зобов`язання за операціями з передачі активів створеному шляхом виділу підприємству гуртуються на припущеннях та суб`єктивному помилковому трактуванні законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року у справі № 810/4427/18 та від 20 травня 2022 року у справі № 480/4827/20.

Поряд із цим, суд погоджується з твердженнями позивача висновки Акту перевірки щодо визнання кредиторської заборгованості в сумі 489 530 грн. (по контрагентам ТОВ «ДЕЛЬТА СТРОЙ ПЛЮС» в сумі 35 810 грн. та ТОВ «ЕВРО КАРС» в сумі 453 720 грн.) безнадійною та такою, що безпідставно списаною з балансу підприємства, в порушення п. 44.1, п.44.2, ст. 44 ПКУ пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПКУ ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» занижено обсяг доходу на суму 489 530 грн. є необґрунтованими та передчасними, так як Акт перевірки не містить інформації у зв`язку з чим дана заборгованість вважається безнадійною, адже станом на дату передачі такої заборгованості за розподільчим балансом новоствореній юридичні особі в результаті процедури виділу, ще не минули. Посилання перевіряючих в Акті перевірки про ненадання та про відсутність у ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» документів, які підтверджували надання в користування ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» для зберігання тмц не відповідають дійсності, адже у своїй відповіді на запит перевіряючих, який був наданий у останній день перевірки, ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» повідомило, що між підприємством та ТОВ «ЛІТПРОСПЛАВ-21» був укладений договір позички на користування приміщенням для розміщення ТМЦ переданих в результаті виділу, оригінал якого надавався перевіряючим для його аналізу та огляду під час перевірки, ще до отримання цього запиту.

Водночас, суд зауважує, що у Акті перевірки зазначається про виявлення перевіряючими наступних порушень:

- в порушення п. 44.1. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток) за період з 01.10.2018 по 31.12.2022 по взаємовідносинам з контрагентами, по яким не підтверджено реальність здійснення операції поставок ТМЦ на загальну суму 34 595 835 грн. (арк.9 Акту);

- в порушення п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 ст. 198 ПКУ внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності, за рахунок не підтвердження реальності здійснення операції ТМЦ, завищено суму податкового кредити за перевіряємий період в розмірі на загальну сум 6919167 грн (арк. 28 Акту).

Зазначені висновки контролюючого органу гуртуються на тому, що надані первині документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарських операції ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» з контрагентами: ТОВ «СКАЙ ІНДАСТРІ», ТОВ «ЗБУТ ТРАСТ ГРУП» (ТОВ «КАССІС КО»), ТОВ НЬЮ ФУЛ», ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ», ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС», ТОВ «МІРА СТАНДАРТ», ТОВ «СЕВСТРОЙ», ТОВ «КРОМПТОН РЕСТ», ТОВ «БІЗМАРТ», ТОВ «АДОГА УНІВЕРС», ТОВ «АЛЬМО ТОП», ТОВ «БІНДЕР ПРАЙМ», ТОВ «ІНТЕРІЯ ТОРГ», ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ», ТОВ «КОНДАТО», ТОВ «ОРАКУЛ ПРАЙМ», ТОВ «ТІЕРЕМ СОЛУШЕНС», ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОВАРНА ГРУПА «СИВАШ» неможливості фізичного виконання та відсутності джерела виникнення активу (тобто не встановлена фактична можливість придбання контрагентами феросплавів, кругів н/ж та ін. тмц, відсутній виробник чи імпортер). Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення придбання товарів та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними.

При цьому, у Акті перевірки не заперечуються факт надання до перевірки всіх первинних документів (видаткові, податкові накладанні, договори, ТТН) на підтвердження здійснення господарських операції з зазначеним вище контрагентами, та факт використання придбаної у вищевказаних контрагентів сировини (феросплави, металопрокат та ін.) у господарській діяльності ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» чи її подальшої реалізації, на підприємстві наявні акти списання матеріалів, звіти з виробництва. Проте, зазначені вище контрагенти не мали можливості реалізувати дані тмц ТОВ «СПЕЦСПЛАВ», оскільки у них такі тмц були начебто відсутні, бо виробника даної продукції в жодному випадку не встановлено.

Суд наголошує, що згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до приписів п.44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пп.14.1.181 ПК України, 14.1.181 податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п.198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз значених норм права дає підстави дійти висновку, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами п.201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У постановах Верховного Суду від 28.04.2020 (справа №826/15568/16), від 10.04.2020 (справа №808/954/17), від 06.03.2020 (справа №803/13/16) викладена правова позиція, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

Отже, фактичне постачання товарів в межах відповідної угоди повинне розглядатися судами як самостійний предмет дослідження. При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

Матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «СКАЙН ІНДАСТРІ» (Постачальник) було укладено договір від 06.11.2018 № 0611-18, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Найменування, асортимент, одиниці виміру, загальна кількість Товару, строк оплати та поставки Товару, зазначені у рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальну ціну договору складають суми всіх видаткових накладних, наданих Постачальником Покупцю. Покупець оплачує Товар на підставі договору або виставлених рахунків. Ціна на продукцію обумовлюється в специфікаціях (додатках) до договору.

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору поставляється: - Ферохром 0.25 - 19300 кг за ціною 80,00 грн (без ІІДВ). на загальну суму 1544000 грн, - Нікель катодний 3070 кг за ціною 415,00 грн (без ПДВ), на загальну суму 1274050 грн, - Загальна сума по специфікації 3381660 грн, в т.ч. ПДВ 563610 грн.

Згідно з Додатком 2 Специфікація №2 до договору поставляється: - Ферохром 0,25 - 10200 кг за ціною 80,00 грн (без ПДВ), на загальну суму 816000 грн. - Нікель катодний -1650 кг за ціною 415.00 грн (без ПДВ). на загальну суму 684750 грн.

Загальна сума по специфікації 1800900 грн, в т.ч ПДВ 300150 грн.

Факт постачання товару підтверджується: видатковими накладними, які ТОВ «СКАЙН ІНДАСТРІ» виписано на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 08.11.18 на загальну суму з ПДВ 1717800 грн; - 07.12.18 на загальну суму з ПДВ 1327860 грн; 20.12.18 на загальну суму з ПДВ 336000 грн; - 09.01.19 на загальну суму з ПДВ 1800900 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «СКАЙН ІНДАСТРІ». Відповідно ЄРПН ТОВ «СКАЙН ІНДАСТРІ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «ЗБУТ ТРАСТ ГРУП» (Постачальник) було укладено договір від 08.03.2019 №0803/19, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Найменування, асортимент, одиниці виміру, загальна кількість Товару, строк оплати та поставки Товару, зазначені у рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальну ціну договору складають суми всіх видаткових накладних, наданих Постачальником Покупцю. Покупець оплачує Товар на підставі договору або виставлених рахунків. Ціна на продукцію обумовлюється в специфікаціях (додатках) до договору.

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору поставляється: - Ферохром 0,25 -10400 кг за ціною 80,00 грн (без ПДВ), на загальну суму 998400 грн. в т.ч ПДВ 166400 грн.

Факт постачання товару підтверджується: видатковою накладною ТОВ «ЗБУТ ТРАСТ ГРУП» виписаною на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 11.03.2019 на загальну суму з ПДВ 998400 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «ЗБУТ ТРАСТ ГРУП». Відповідно ЄРПН ТОВ «ЗБУТ ТРАСТ ГРУП» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «НЬЮ ФУЛ» (Постачальник) був укладений договір від 10.04.2019 № 1004/19, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Найменування, асортимент, одиниці виміру, загальна кількість Товару, строк оплати та поставки Товару, зазначені у рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальну ціну договору складають суми всіх видаткових накладних, наданих Постачальником Покупцю. Покупець оплачує Товар на підставі договору або виставлених рахунків. Ціна на продукцію обумовлюється в специфікаціях (додатках) до договору.

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору поставляється: Ферохром 0,25 - 15300 кг за ціною 80,20 грн (без ПДВ), на загальну суму 1227060 грн. Нікель катодний - 1000 кг за ціною 412,50 грн (без ПДВ). на загальну суму 412500 грн. Загальна сума по специфікації 1967472 грн. в т.ч. ПДВ 327912 грн.

Згідно з Додатком 2 Специфікація №2 до договору поставляється: Ферохром 0,25 - 15540 кг за ціною 80,20 грн (без ПДВ), на загальну суму 1246308 грн, Нікель катодний - 3030 кг за ціною 412,50 грн (без ПДВ). на загальну суму 1249875 грн. Загальна сума по специфікації 2995419грн. в т.ч ПДВ 499236 грн.

Факт постачання товару підтверджується: видатковими накладними ТОВ «НЬЮ ФУЛ» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: 11.04.19 на загальну суму з ПДВ 1472472 грн; 25.04.19 на загальну суму з ПДВ 495000 грн; 27.04.19 на загальну суму з ПДВ 2995419.60 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «НЬЮ ФУЛ». Відповідно ЄРПН ТОВ «НЬЮ ФУЛ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ» (Постачальник) було укладено договір від 12.02.2021 №1202/21, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Найменування, асортимент, одиниці виміру, загальна кількість Товару, строк оплати та поставки Товару, зазначені у рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника».

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору поставляється: - Арматура д. 14-16 клас А-400 - 30 т за ціною 17750 грн (без ПДВ), на загальну суму 532500, - Загальна сума по специфікації 639000 грн, в т.ч. ПДВ 106500 грн.

Згідно з Додатком 2 Специфікація №2 до договору, відповідно до якої поставляється - Арматура вуглецева д. 12 15 т за ціною 19200 грн (без ПДВ), на загальну суму 288000 грн, - Нікель катодний НІ - 2,5 т за ціною 516670 грн (без ПДВ), на загальну суму 1291675 грн, - Ферохром 0.25 - 2 т за ціною 66670 грн (без ПДВ). на загальну суму 133340грн, - Ферохром 0,25 - 4 т за ціною 91670 грн (без ПДВ). на загальну суму 366680грн. - Загальна сума по специфікації 2495634грн, в т.ч ПДВ 415939 грн

Факт постачання товару підтверджується: видатковими накладними ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 15.02.21 на загальну суму з ПДВ 639000 грн; - 14.04.21 на загальну суму з ПДВ 2495634,00 грн: товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ». Відповідно ЄРПН ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «КОНТАДО» (Постачальник) було укладено договір від 25.09.2018 №2509/18, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Найменування, асортимент, одиниці виміру, загальна кількість Товару, строк оплати та поставки Товару, зазначені у рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальну ціну договору складають суми всіх видаткових накладних, наданих Постачальником Покупцю. Покупець оплачує Товар на підставі договору або виставлених рахунків. Ціна на продукцію обумовлюється в специфікаціях (додатках) до договору.

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору поставляється: - Ферохром 0,25 - 2900 кг за ціною 80,00 грн (без ПДВ), на загальну суму 232000грн, - Нікель катодний - 500 кг за ціною 416,67 грн (без ПДВ), на загальну суму 208335 грн. Загальна сума по специфікації 528402 гри, в т.ч. ПДВ 88067 грн.

Згідно з Додатком 2 Специфікація №2 до договору поставляється: - Ферохром 0,25 - 15000 кг за ціною 80,00 грн (без ПДВ), на загальну суму 1200000грн, - Нікель катодний - 3000 кг за ціною 415,0 грн (без ПДВ), на загальну суму 1245000 грн, - Загальна сума по специфікації 2934000грн, в т.ч ПДВ 489000 грн.

Факт постачання товару підтверджується: видатковими накладними ТОВ «КОНТАДО» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 25.09.18 на загальну суму з ПДВ 528402 грн; - 10.10.18 на загальну суму з ПДВ 2934000.00 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «КОНТАДО». Відповідно ЄРПН ТОВ «КОНТАДО» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА ГРУПА «СИВАШ» (Постачальник) було укладено договір від 28.01.2019 №2801/19, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Найменування, асортимент, одиниці виміру, загальна кількість Товару, строк оплати та поставки Товару, зазначені у рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальну ціну договору складають суми всіх видаткових накладних, наданих Постачальником Покупцю. Покупець оплачує Товар на підставі договору або виставлених рахунків. Ціна на продукцію обумовлюється в специфікаціях (додатках) до договору.

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору, відповідно до якої поставляється - Ферохром 0,25 - 18300 кг за ціною 80,00 грн (без ПДВ), на загальну суму 1464000 грн, - Нікель катодний - 1700 кг за ціною 415 грн (без ПДВ), на загальну суму 705500 грн, Загальна сума по специфікації 2603400 грн, в т.ч. ПДВ 433900 грн.

Згідно з Додатком 2 Специфікація №2 до договору, відповідно до якої поставляється - Ферохром 0,25 - 15450 кг за ціною 80,20 грн (без ПДВ), на загальну суму 1239090грн, - Нікель катодний - 2000 кг за ціною 412,50 грн (без ПДВ), на загальну суму 825000 грн, - Загальна сума по специфікації 2476908грн, в т.ч ПДВ 412818 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА ГРУПА «СИВАШ» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 28.01.19 на загальну суму з ПДВ 883200 грн; - 11.02.19 на загальну суму з ПДВ 1720200,00 грн; - 25.03.19 на загальну суму з ПДВ 2476908 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА ГРУПА «СИВАШ». Відповідно ЄРПН ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА ГРУПА «СИВАШ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «БІНДЕР ПРАЙМ» (Постачальник) було укладено договір від 26.08.2020 №2608/20, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника».

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору поставляється: - Ферохром 010 - 4,3 т за ціною 99300 грн (без ПДВ), на загальну суму 426990, - Нікель катодний - 1т за ціною 489000 грн (без ПДВ), на загальну суму 489000 грн. Загальна сума по специфікації 1099188 грн, в т.ч. ПДВ 183198 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною ТОВ «БІНДЕР ПРАЙМ» виписаною на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 28.08.20 на загальну суму з ПДВ 1099188 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «БІНДЕР ПРАЙМ». Відповідно ЄРПН ТОВ «БІНДЕР ПРАЙМ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «ОРАКУЛ ПРАЙМ» (Постачальник) було укладено договір від 10.02.2021 №4002/21, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника».

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору, відповідно до якої поставляється - Ферохром 010 - 10 т за ціною 95833,30 грн (без ПДВ), на загальну суму 958333 грн; - Нікель катодний - 1,57 т за ціною 570000 грн (без ПДВ), на загальну суму 894900 грн. Загальна сума по специфікації 2223879 грн. в т.ч. ПДВ 370646 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною ТОВ «ОРАКУЛ ПРАЙМ» виписаною на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 12.02.21 на загальну суму з ПДВ 2223879,60 гри; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «ОРАКУЛ ПРАЙМ». Відповідно ЄРПН ТОВ «ОРАКУЛ ПРАЙМ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «СВЄТСТРОЙ» (Постачальник) було укладено договір від 27.11.2019 №2711/19, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника».

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору, відповідно до якої поставляється - Круг н/ж 20х23н18 - 3,4 т за ціною 267500 гри (без ПДВ). на загальну суму 909500, - Загальна сума по специфікації 1091400 гри. в т.ч. ПДВ 181900 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною ТОВ «СВЄТСТРОЙ» виписаною на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 28.11.19 на загальну суму з ПДВ 1091400 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «СВЄТСТРОЙ». Відповідно ЄРПН ТОВ «СВЄТСТРОЙ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «ІНЕРТІЯ ТОРГ» (Постачальник) було укладено договір від 01.12.2020 №0112/20, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника».

Згідно з Додатком 1 Специфікація №1 до договору, відповідно до якої поставляється - Нікель катодний - 2.8 т за ціною 489000 грн (без ПДВ), на загальну суму 1369200 грн, - Загальна сума по специфікації 1643040 грн, в т.ч. ПДВ 273840 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною ТОВ «ІНЕРТІЯ ТОРГ» виписаною на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 07.12.20 на загальну суму з ПДВ 1643040 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «ІНЕРТІЯ ТОРГ». Відповідно ЄРПН ТОВ «ІНЕРТІЯ ТОРГ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ» (Постачальник) був укладений договір №1106/19 від 11.06.19р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника». Додаток 1 Специфікація №1 до договору на загальну суму 268524,00 грн. в т.ч. ПДВ 44754 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 12.06.19 на загальну суму з ПДВ 891000 грн; - 21.06.19 на загальну суму з ПДВ 1794240 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ». Відповідно ЄРПН ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у сумі 115948 грн.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС» (Постачальник) було укладено договір №2307/19 від 23.07.19р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника». Специфікація №1 до договору на загальну суму 1902150,00 грн., в т.ч. ПДВ 317025 грн. Специфікація №2 до договору на загальну суму 998160,00 грн., в т.ч. ПДВ 166360 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 25.07.19 на загальну суму з ПДВ 1902150 грн; - 19.08.19 на загальну суму з ПДВ 998160 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС». Відповідно ЄРПН ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у сумі 1092150 грн.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «МІРА СТАНДАРТ» (Постачальник) було укладено договір №2409/19 від 24.09.19р., згідно з яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника». Додаток1 Специфікація №1 до договору на загальну суму 2355240,00 грн в т.ч. ПДВ 392540 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними ТОВ «МІРА СТАНДАРТ» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 27.09.19 на загальну суму з ПДВ 414000 грн; - 30.09.19 на загальну суму з ПДВ 1588140 грн - 28.10.19 на загальну суму з ПДВ 353100 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «МІРА СТАНДАРТ». Відповідно ЄРПН ТОВ «МІРА СТАНДАРТ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у сумі 805240 грн.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «КРОМПТОН РЕСТ» (Постачальник) було укладено договір №2412/19 від 24.12.19р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника». Додаток 1 Специфікація №1 до договору, загальна сума по специфікації 631800,00 грн, в т.ч. ПДВ 273840 грн.

Факт постачання товару ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» підтверджується: видатковими накладними ТОВ «КРОМПТОН РЕСТ» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 26.12.19 на загальну суму з ПДВ 324 000 грн; - 26.12.19 на загальну суму з ПДВ 307 800 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «КРОМПТОН РЕСТ». Відповідно ЄРПН ТОВ «КРОМПТОН РЕСТ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у сумі 453200 грн.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «БІЗМАРТ» (Постачальник) було укладено договір №1001/20 від 10.01.20р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки - склад «Постачальника». Додаток 1 Специфікація №1 до договору загальна сума по специфікації 11813506,40 грн, в т.ч. ПДВ 302251.07 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними ТОВ «БІЗМАРТ» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 13.01.20 на загальну суму з ПДВ 300000 грн; - 30.01.20 на загальну суму з ПДВ 100000 гри; - 18.02.20 на загальну суму з ПДВ 1413506,40 грн.; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «БІЗМАРТ». Відповідно ЄРПН ТОВ «БІЗМАРТ» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСГІЛАВ-21» у сумі 1163506,40 грн.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «АДОГА УНІВЕРС» (Постачальник) було укладено договір №2003/20 від 20.03.20р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар, Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки - склад «Постачальника». Додаток 1 Специфікація №1 до договору, загальна сума по специфікації 1101054,40 гри, в т.ч. ПДВ 183509,07 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними ТОВ «АДОГА УНІВЕРС» виписаними на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 24.03.20 на загальну суму з ПДВ 1101054,48 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «АДОГА УНІВЕРС». Відповідно ЄРПН ТОВ «АДОГА УНІВЕРС» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у сумі у сумі 901054,48 грн.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «АЛЬМО ТОП» (Постачальник) було укладено договір №2206 20 від 22.06.20р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, шо визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника». Додаток 1 Специфікація №1 до договору, загальна сума по специфікації 1019490,00 грн, в т.ч. ПДВ 169915,00 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною ТОВ «АЛЬМО ТОП» виписано на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» видаткові накладні: - 24.06.20 на загальну суму з ПДВ 1019490 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «АЛЬМО ТОП». Відповідно СРПН ТОВ «АЛЬМО ТОП» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у сумі 319490 грн.

Між ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» (Покупець) та ТОВ «ТІЕРЕМ СОЛУШЕНС» (Постачальник) було укладено договір 2004/20 від 20.04.20р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені специфікаціями до цього договору. Умови поставки склад «Постачальника». Додаток 1 Специфікація №1 до договору загальна сума по специфікації 2685240,00 гри. в т.ч. ПДВ 447540 грн.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною ТОВ «ТІЕРЕМ СОЛУШЕНС» виписаною на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ»: - 22.04.20 на загальну суму з ПДВ 658056 грн; товарно-транспортними накладними щодо транспортування товару від ТОВ «ТІЕРЕМ СОЛУШЕНС». Відповідно ЄРПН ТОВ «ТІЕРЕМ СОЛУШЕНС» на адресу ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» виписано та зареєстровано податкові накладні. Кредиторська заборгованість була передана відповідно до розподільчого балансу у зв`язку з виділом ТОВ «ЛІТПРОМСПЛАВ-21» у сумі 658056 грн.

Щодо посилань податкового органу на відсутність у контрагентів позивача ТОВ «СКАЙ ІНДАСТРІ», ТОВ «ЗБУТ ТРАСТ ГРУП» (ТОВ «КАССІС КО»), ТОВ НЬЮ ФУЛ», ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ», ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС», ТОВ «МІРА СТАНДАРТ», ТОВ «СВЄТСТРОЙ», ТОВ «КРОМПТОН РЕСТ», ТОВ «БІЗМАРТ», ТОВ «АДОГА УНІВЕРС», ТОВ «АЛЬМО ТОП», ТОВ «БІНДЕР ПРАЙМ», ТОВ «ІНТЕРІЯ ТОРГ», ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ», ТОВ «КОНДАТО», ТОВ «ОРАКУЛ ПРАЙМ», ТОВ «ТІЕРЕМ СОЛУШЕНС», ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОВАРНА ГРУПА «СИВАШ» неможливості фізичного виконання та відсутності джерела виникнення активу, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність реєстрації контрагентів як платника ПДВ на час вчинення спірних операцій є свідченням наявності у них необхідного обсягу правосуб`єктності для здійснення таких операцій, тоді як перевірка проведення контрагентами дотриманням вимог законодавства перебуває поза межами можливого контролю платника.

Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, відсутність за юридичною адресою на момент звірки тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.01.2018 №К/9901/873/18, від 16.03.2021 у справі № 1.380.2019.006624, від 02.02.2022 року у справі №300/718/20.

Суд додатково наголошує, що всі вищезазначені доводи контролюючого органу щодо постачальників фактично суперечать правилу індивідуальної відповідальності платника податків, який Європейський суд з прав людини визначив як «добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом». Вказаний підхід до визначення недопустимості порушення майнових прав особи знайшов своє продовження у праві Європейського Союзу, зокрема, в Шостій Директиві від 17.05.1977 № 77/388/EU щодо гармонізації законодавства держав-членів стосовно податків з обороту.

В подальшому, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразова підтримав висновок про неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії, тобто, правило індивідуальної відповідальності платника податків (справа ВАТ «Нефтяная компания ЮКОС» проти РФ (Заява №14092/04); справи «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява №3991/03), «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії» (2010 рік, заява №6689/03), «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97), «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява №38812/97).

Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності».

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02), в якому зокрема зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Щодо аргументів контролюючого органу про те, що контрагенти позивача - ТОВ «СВЄТСТРОЙ», ТОВ «КОНДАТО», ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОВАРНА ГРУПА «СИВАШ» є фігурантами кримінальних проваджень, суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені в постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

При цьому, відповідно до положень частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини другої статті 77 КАС України, такого доказу як вирок надано не було.

Оцінка документів як письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 КАС України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд наголошує, що Велика Палата Верховного Суду 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19, у якій ВП ВС відступила від висновку Верховного Суду України про безумовні й наскрізні наслідки фіктивного підприємництва (несумісність з легальною підприємницькою діяльністю), й запровадила диференційований підхід до аналізу господарських операцій між суб`єктами господарювання.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України, а також ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею КК України у зв`язку із закінченням строків давності не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.

Водночас, суд звертає увагу, що ані на момент проведення податкової перевірки позивача та фіксації її наслідків, ані станом на час розгляду цієї справи не надано вирок, який набрав законної сили, щодо контрагентів позивача. До того ж, судом враховано, що кримінальні провадження порушено за привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (ст.191 ККУ), легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом (ст.209 ККУ), ухилення від сплати податків (ст.212 ККУ), та Службове підроблення (ст.366 ККУ).

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що факту реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «СВЄТСТРОЙ», ТОВ «КОНДАТО», ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОВАРНА ГРУПА «СИВАШ» контролюючий орган у ході судового розгляду справи не спростував.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі № 160/25693/21 (№ в ЄДРСР 117187599).

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про те, що операції з вищевказаних товарів направлені лише на документальне оформлення придбання товарів, та як наслідок, збільшення обсягу витрат та податкового кредиту, оскільки в матеріалах справи відсутні докази обізнаності позивача щодо протиправного характеру діяльності підприємств у ланцюгах постачання, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання податкової вигоди, а відтак правовідносини учасників попередніх поставок не можуть впливати на оцінку реальності операції, вчиненої останнім у ланцюгу постачання платником (позивачем у справі) та його безпосереднім постачальником.

Вказане корелюється із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.01.2021 у справі № 640/16152/19.

Більш того, слід зазначити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

Наведеної позиції дотримався Верховний Суд, зокрема, у постанові від 27.04.2022 у справі № 200/5932/19-а.

Окрім цього, суд ще раз наголошує, що недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що не доведено відповідачем) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Неналежне декларування контрагентами та контрагентами контрагентів позивача не свідчить про не здійснення господарської операції, а податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця дотримання контрагентів позивача податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених робіт, поставлених товарів, наданих послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Подібної правової позиції дотримався Верховний Суд, зокрема, у постанові від 11.03.2020 у справі № 826/5678/18.

Крім того, суд вказує, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, як і податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Такі висновки судів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 березня 2019 року у справі №813/1979/15.

Матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що господарські операції позивача із вказаним контрагентом були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди суд дійшов висновку, що у позивача наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження по операціям з ТОВ «СКАЙ ІНДАСТРІ», ТОВ «ЗБУТ ТРАСТ ГРУП» (ТОВ «КАССІС КО»), ТОВ НЬЮ ФУЛ», ТОВ «ЕРІДАН РІТЕЙЛ», ТОВ «ЮВЕНТА АЛЬЯНС», ТОВ «МІРА СТАНДАРТ», ТОВ «СВЄТСТРОЙ», ТОВ «КРОМПТОН РЕСТ», ТОВ «БІЗМАРТ», ТОВ «АДОГА УНІВЕРС», ТОВ «АЛЬМО ТОП», ТОВ «БІНДЕР ПРАЙМ», ТОВ «ІНТЕРІЯ ТОРГ», ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ», ТОВ «КОНДАТО», ТОВ «ОРАКУЛ ПРАЙМ», ТОВ «ТІЕРЕМ СОЛУШЕНС», ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОВАРНА ГРУПА «СИВАШ».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 у справі №640/16152/19.

Таким чином, надані ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують реальність та здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами у перевіряємий період. Тобто, правовідносини позивача з вищевказаними контрагентами-постачальниками є реальними та підтверджуються долученими до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Контролюючим органом, у свою чергу, в ході судового розгляду не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, а також не зазначено об`єктивних обґрунтувань про здійснення ТОВ «СПЕЦСПЛАВ» вищевказаних господарських операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо. Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість, у зв`язку з чим посилання контролюючого органу на те, що надані до перевірки первинні документи не відповідають фактичному руху (його відсутності в дійсності) активів, останні не можуть враховуватися в даних податкового обліку, є безпідставними.

Водночас, як зазнається в Акті перевірки перевіркою дотримання граничних термінів сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток та термінів сплати донарахованого податкового зобов`язання в узгодженому податковому повідомленні-рішенні, встановлено порушення ТОВ «Спецсплав» п.п. 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України, підприємством несвоєчасно сплачено:

- суму зобов`язання в узгодженому ППР від 23.12.2021 № в розмірі 254 254 грн.;

- суму зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 122 479 грн. по декларації з податку на прибуток за 2022 рік.

У Акті перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що згідно п. 124.1 ст. 124 ПК України підлягає винесенню ППР форми «Ш» на суму 37 673,3 грн.

Натомість, у винесеному податковому повідомленні-рішенні форми «Ш» від 22.09.2023 р. № (з посиланням на Акт від 24.08.2023 № 2946/04-36-07-14-04/31932704) сума штрафних (фінансових) санкцій становить 157 746,75 грн, а саме: за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства:

- за затримку від 79 до 81 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 122479,00 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25 % - 30 619,75 грн;

- за затримку від 297 до 3751 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 254 254,00 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 50 % - 127 127,00 грн.

У розрахунку штрафних санкцій до ППР від 22.09.2023 № вказано, що розрахунок здійснено на підставі п. 124.2, абз. 1. 2 п. 124.3 ст. 124 ПК України.

Відповідно до положень п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Пунктом 124.2 статті 124 ПК України визначено, що діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання (п.124.3 ст.124 ПК України).

Згідно з п.109.1, п.109.3 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Згідно з п.112.2 ст.112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України від 05.04.2001р. №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер.

Зміст наведених норм права дозволяє дійти до висновку про те, що умисне діяння платника податків із несвоєчасної оплати податків (зборів) на користь Держави Україна може мати місце виключно у випадку неініціювання переказу коштів за обов`язкової умови: 1) фізичної наявності у власності платника безготівкових коштів на рахунку в установі банку (або фізичної наявності готівкових коштів у касі субєкта господарювання юридичної особи, володінні громадянина підприємця); 2) відсутності перешкод/перепон у визначенні юридичної долі цих коштів; 3) відсутності невиконаних грошових зобов`язань, котрі мають законодавчий пріоритет над податковим обов`язком (тобто усвідомлення фізичної змоги проведення платежу, усвідомлення потреби в ініціюванні переказу коштів та усвідомлення відсутності об`єктивних перешкод у передачі права власності на активи у вигляді коштів Державі Україна в особі компетентного суб`єкта права-органу публічної адміністрації, але неповажне та нерозумне ухилення від спрямування платіжного доручення до установи банку).

При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що перелічені юридично значимі фактори об`єктивно не були з`ясовані контролюючим органом у межах проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СПЕЦСПЛАВ», що тривала у період з 09.08.2023 р. по 17.08.2023 р., так як Акт перевірки не містить жодних відомостей про це. Вбачається, що контролюючий орган в Акті перевірки вказував про необхідність винесення (згідно п. 124.1 ст. 124 ПК України) ППР форми «Ш» на суму 37 673,3 грн., виходячи з розрахунку штрафної санкції в розмірі 10 %, натомість.

Суд наголошує, що Акт перевірки не містить жодних обґрунтувань умисного вчинення позивачем порушення норм п. 57.1 ст. 57 ПК України. Відтак, контролюючий орган не досліджував та не висновував власних суджень про вчинення ТОВ «Спецсплав» податкового правопорушення, не займався оцінкою відомостей про стан рахунку платника в установі банку протягом періоду часу, коли розпочався та завершився перебіг строку па оплату грошових зобов`язань з податків (зборів). Окрім того, поза увагою контролюючого органу був залишений обсяг та характер інших грошових зобов`язань платника податків, строк виконання яких співпав із проміжком часу, коли підлягав виконанню податкового обов`язку.

За таких обставин, факт вчинення податкового правопорушення у розумінні ст. 109 ПК України, котре б призводило до виникнення правових підстав для накладення штрафу у порядку п.124.2, п. 124.3 ст.124 Податкового кодексу України є непідтвердженим в ході перевірки ТОВ «Спецсплав».

Допущена контролюючим органом у даному конкретному випадку неповнота дослідження обставин фактичної дійсності зумовила за суттю явний та очевидний, а за характером нездоланний і непереборний дефект у реалізації владної функції контролю за дотриманням податкової дисципліни та на неприпустимість зміни судом юридичних та фактичних мотивів вчинення управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації за рахунок іншої кваліфікації перекваліфікації як складу податкового правопорушення, так і обставин скоєння протиправного діяння. Недоведеність винних дій ТОВ «Спецсплав» є достатньою підставою для визнання неправомірності нарахування позивачу штрафу в розмірі 25 та 50 % від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Вказана обставина є окремою, самостійною і цілком достатньою підставою для визнання протиправним оскаржуваного ППР форми «Ш» від 22.09.2023 № .

Таким чином, з огляду на вищевикладені норми та з`ясовані в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.10.2023 №, від 06.10.2023 № та від 22.09.2023 №, у зв`язку з чим у суду наявні підстави для їх скасування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Усі інші аргументи сторін, вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський Суд з прав людини наголосив, що «... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 1.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001 року)».

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 26840,00 грн, сплачений позивачем при поданні до суду адміністративного позову відповідно до платіжної інструкції від 19.12.2023 №414, підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦСПЛАВ» (місцезнаходження: вул. Окружна, 11б, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50025; ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17а; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «Р» від 06.10.2023 № та №, форми «Ш» від 22.09.2023 № на суму 157 746,75 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦСПЛАВ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 26 840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України складений у перший робочий день 08 квітня 2024 року.

Суддя І.В. Юхно