Справа № 372/2025/24
Суддя: Проць Т. В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2025/24
Провадження № 2-а-27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача Воропая Р.М.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Струка Віктора Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1842013 від 06.04.2024 року та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП . В обґрунтування позову зазначає, що 06.04.2024 року позивач зі своєю дружиною поверталися до м. Обухів з сімейного свята, яке проходило в м. Бориспіль Київської області. На блок пості, що розташований у АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 під час зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебувала дружина позивача, почав надумувати безпідставні звинувачення відносно останньої та самого позивача. Встановлені інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку-2 УПП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Струк В.М. у винесеній постанові обставини, які стали підставою для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП не відповідають дійсності. При винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення очевидців та інші докази. Зазначена постанова ЕГА № 1842013 від 06.04.2024 року винесена безпідставно та з істотними порушеннями прав позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 18.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи.

14.05.2024 представник Управління патрульної поліції у м. Києві подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що позивач знаходився на блокпості в п`яному вигляді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив, що 06.04.2024 року повертався з гостей де дійсно вживав алкогольні напої, та відповідно перебував в стані алкогольного сп"яніння. За кермом авто знаходилась його дружина, а він сидів збоку на пеедньому пасажирському сидінні. На блок посту їх автомобіль безпричинно зупинив відповідач, поводив себез ними не коректно, безпідставно пред"являв вимоги, а коли він вийшов з автомобіля, почав з ним сперечатися та знімати на телефон події відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністратвиної відповідальності, яку він вважає безпідставною та просить скасувати.

Предстанвик позивача ОСОБА_3 вимоги позову підтримав та просив задовольнити.

Відповідач, представник авідповідача до суду не з"явились.

Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою ЕГА № 1842013 від 06.04.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 178 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

У вказаній постанові вказано, що ОСОБА_1 о 17 год. 17 хв. на проспекті Броварському, КП 502 у м. Києві знаходився в громадському місці в п`яному вигляді, а саме хитався, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота та червоне обличчя. За вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст. 6, 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, забезпечує публічний порядок та безпеку, що закріплено у ст. 2 Закону України «Про національну поліцію».

Разом з тим, поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє такі виявлені порушення, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення та події, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у вчиненні, яка підтверджується доказами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменному одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати на зовнішньому периметрі доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Тобто, положення Закону України «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд в своїй постанові від 11.06.2019 року по справі № 379/78/19.

На доданому до відзиву відео з боді-камери поліцейського ОСОБА_2 та наданого самим позивачем відео видно, що ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці, в присутності інших осіб, спілкуючись з представниками поліції використовує непристойні висловлювання, грубі вигуки, позивач має неприйнятний зовнішній вигляд - перебуває у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, що ображає людську гідність і громадську мораль, -

Доводи позивача, що він перебував в салоні автомобіля є безпідставними та спростовані матеріалами справи.

Стан сп"яніння ОСОБА_1 не заперечив, на пропозицію працівника поліції пройти освідуваня на місці події відмовився, що зафіксовано на відео.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги.

Крім того згідно Інструкції про єдиний облік злочинів від 25 травня 2010 року, громадські місця, це місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб. Вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, також громадський транспорт, ділянки лісу і поля під час проведення на їх території масових зібрань, також літаки, катери, кораблі, перони.

Поняття громадського місця визначено у статті 178 КУпАП, це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, включно з транспортом міжнародного сполучення.

З огляду на наведене, термін «громадське місце» не може трактуватися виключно як поняття, наведене в Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення». Одночасно можна зробити висновок, що загальними рисами громадських місць є їх суспільна значущість для задоволення суспільних потреб та інтересів людини, а також їх публічність, що передбачає вільний доступ і їх спільне використання необмеженою кількістю людей.

Так, вулиця, де розташований блокпост це громадське місце.

Тобто перелік місць, які визначаються як громадські, містяться у різних нормативно-правових актах, відтак інспектор, що виносив оскаржувану постанову, вірно кваліфікував місце вчинення правопорушення, відповідно, вірно визначив його об`єктивну сторону, адже такий проступок вчинявся на вулиці, що безпосередньо є ознакою за якою кваліфікується ст.. 178 КУпАП.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правові підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Струка Віктора Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22 травня 2024 року.

Суддя Т.В. Проць