Справа № 520/7615/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 р. Справа № 520/7615/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/7615/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області стосовно невиплати ОСОБА_1 , надбавки до пенсії у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на непрацездатну дитину відповідного віку за період з вересня 2020 р. по січень 2022 р.;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за період з вересня 2020 по січень 2022 р.р.;

- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на правничу допомогу в сумі 2000 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 гр.60 коп., а всього стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 3073 гр.60 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує з вересня 2020 року пенсію за вислугою років, відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Прим цьому, надбавку до пенсії у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та мають на утриманні непрацездатних членів сім`ї позивачеві призначено не з моменту виходу на пенсію (як це унормовано ст. 16 Закону № 2262), а з 01.02.2022, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 надбавки до пенсії у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі пункту "а" частини 1 статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.09.2020 надбавку до пенсії у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі пункту "а" частини 1 статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/7615/23 від 25.08.2023 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскаржуване рішення не грунтується на належних та допустимих доказах, судом допущено неповне з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для розгляду справи.

Відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії з 05.09.2020 року, а тому у відповідача немає підстав для перерахунку пенсії с 01.09.2020 року. Також зазначає, що відповідно до статті 51 Закону №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження)

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з прапорщиком ОСОБА_1 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 04.09.2020 № 216 припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України.

З вересня 2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, що не заперечується відповідачем та підтверджено протоколом перерахунку пенсії (а.с. 14).

Позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , факт чого підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.11.2022 по справі № 953/2088/22.

Листом від 13.03.2023 № 5639-4917/Л-02/8-2000/23, ГУ ПФУ в Харківській області на заяву ОСОБА_1 від 13.02.2023 повідомлено, що з 01.02.2022 до основного розміру пенсії заявника відповідно до пункту «а» ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ встановлено надбавку, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатних членів сімї.

Водночас, ГУ ПФУ в Харківській області поставлено до відома заявника, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більше як за 12 місяців.

Позивач вважає, що має право на встановлення та нарахування надбавки за утримання непрацездатного члена сім`ї з моменту виходу на пенсію (у вересні 2020 року), у той час як відповідач вказує, що таку доплату слід нарахувати саме з 01.02.2022 (за 12 місяців до моменту подання 09.01.2023 року заяви позивача про встановлення такої надбавки).

Відтак, спірними обставинами в межах даної справи є саме дата (момент), з якої у позивача виникає право на встановлення та нарахування надбавки у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за утримання непрацездатного члена сім`ї. Право позивача на отримання вказаної надбавки не оскаржується відповідачем.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, зокрема службі в органах Державної кримінально- виконавчої служби України, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Даний Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що до пенсії за вислугу років, яка призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30 Закону України), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім`ї за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

Статтею 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено перелік осіб, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Зокрема, пунктом «а» частини 4 цієї статті, зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Отже суд зазначає, що переліченими нормами законодавства визначено, що право на нарахування надбавки до пенсії відповідно до п. «а» ч.1 ст.16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають непрацюючі пенсіонери, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначена норма передбачає сукупність таких умов: 1) пенсіонер є непрацюючим; 2) наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. При цьому приписами вказаної норми законодавства визначено не лише наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, а наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), яка перебуває на утриманні батька, обставини чого не заперечуються відповідачем.

Водночас, відповідач з посиланням на приписи ст. 51 Закону № 2262 вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з доплатою за утримання непрацездатного члена сім`ї лише за останні 12 місяців, а саме з 01.02.2022, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до територіального органу пенсійного фонду із відповідною заявою про призначення надбавки відповідно п. «а» ст. 16 закону № 2262 лише 09.01.2023.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надбавка до пенсії на малолітню дитину не є формою перерахунку пенсії, не є підвищенням пенсії, а тому у позивача виникає право на її виплату саме з моменту призначення пенсії (вересень 2020 року).

Відтак, застосування відповідачем до спірних правовідносин вимог ч. 2 ст. 15 Закону № 2262 щодо дотримання строку перерахунку підвищення пенсії не більш як за 12 місяців та призначення позивачу доплати до пенсії на малолітню дитину з 01.02.2022 (за 12 місяців до подання позивачем заяви від 09.01.2023) суперечить вимогам чинного законодавства та є протиправним.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки пенсія ОСОБА_1 за вислугу років призначена з вересня 2020 року (що не є спірним у даній справі), то позивач має право на отримання доплати до пенсії на малолітню дитину 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до пункту "а" частини 1 статті 16 Закону № 2262-ХІІ також з вересня 2020 року, а не з 01.02.2022 (за 12 місяців до подання позивачем заяви від 09.01.2023).

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Разом з цим, згідно доводів апеляційної скарги пенсія позивачу призначена з 05.09.2020 року, а не з 01.09.2020 р., як зазначив суд першої інстанції, а тому право на надбавку до пенсії позивач має саме з 05.09.2020 р..

За таких обставин відповідно до ч.4 статті 317 КАС України колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) надбавку до пенсії у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі пункту "а" частини 1 статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з моменту призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.».

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі № 520/7615/23 - змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) надбавку до пенсії у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі пункту "а" частини 1 статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з моменту призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій