Справа № 400/3294/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 р. № 400/3294/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним та скасування наказу від 19.03.2024 № 1107,

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказа командира військової частини НОМЕР_2 від 19.03.2024 № 1107 у частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді «ДОГАНА».

Підставою позову позивач вказав те, що оскаржуваний ним наказ в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправними, оскільки в ньому відсутня конкретика та підтвердження факту порушення ним вимог статутів щодо обов`язку здійснення доповідей вищому керівництву. На його переконання, вимога вищого керівництва надавати доповіді про стан дисципліни у ввірених підрозділах з використанням мобільних пристроїв, соціальних інтернет месенджерів є протиправною і не може бути виконана.

У відзиві на позовну заяву від 25.04.2024 відповідач заперечив проти позову і просив відмовити в задоволенні позову повністю. Відзив аргументовано тим, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало неналежне виконання останнім службових обов`язків, яке полягало у здійсненні в неповному обсязі доповідей про стан військової дисципліни та морально-психологічного стану особового складу військової частини НОМЕР_3 , а також підготовки і своєчасного подання у порядку підпорядкованості донесення про вчиненні військовослужбовцями правопорушення.

Так, до вищого командування надійшло у 2024 році 28 відсотків доповідей про випадки самовільного залишення військової частини від облікованих випадків. Неналежне виконання службових обов`язків позивачем призвело до «незадовільного» стану військової дисципліни у військовій частині НОМЕР_3 , а також що морально-психологічний стан особового складу військової частини НОМЕР_3 не сприяє виконанню завдань за призначенням.

Відповідач також наголосив на тому, що після видачі розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2024 № 60/МПЗ, позивач надав всього 72 довідки-доповіді через мобільний додаток «Вацап» («WatsApp»). Це свідчить про те, що він знав про дане розпорядження та виконував його, але не в повному обсязі.

На переконання відповідача, під час видання оскаржуваного наказа від 19.03.2024 № 1107 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді «догана» командир військової частини НОМЕР_1 діяв у спосіб та в межах наданих йому законодавством повноважень.

30.04.2024 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла від позивача відповідь на відзив від 29.04.2024, в якій він підтримав свої позовні вимоги, додаткового зазначивши, що:

дозволу на залучення його особистого номеру телефону для отримання письмових рішень він відповідачу не надавав;

відповідач у відзиві не довів законність використання додатка «Вацап» для доведення наказів командування;

в оскаржуваному наказі не була вказана така причина для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як незадовільний стан морально-психологічного стану особового складу, підпорядкованого позивачу;

відповідач не довів, що відповідні доповіді позивач не робив усно, письмово за допомогою «смс» та додатків «Вацап» і «Сигнал» («Signal»);

правомірність оскаржуваного наказа відповідачем у відзиві не доведена, а лише обґрунтовано право командира військової частини НОМЕР_1 на накладення на позивача дисциплінарного стягнення, без належного доведення підстав законності притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач правом на подання заперечень у встановлений судом строк не скористався.

12.04.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 400/3294/23, про розгляд позову за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також про витребування у відповідача доказів, а саме: належним чином засвідчених копій рапорта полковника ОСОБА_2 від 15.03.2024 (вх. № 8328) та розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2024 № 60/МПЗ.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду витребувані в нього докази.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

У період з 16.02.2023 по 08.03.2024 позивач проходив військову службу на посаді заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується даними військового квитка позивача.

Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 08.03.2024 № 68 позивач вважається таким, що 09.03.2024 приступив до виконання службових обов`язків за посадою начальника штабу заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_3 .

07.02.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято розпорядження № 60/МПЗ з вимогою до заступників командирів з морально-психологічного забезпечення деяких військових частин, у тому числі військової частини НОМЕР_3 , здійснювати, зокрема, підсумкові доповіді про стан справ у ввіреному підрозділі у раніше встановленій формі в групі «Вацап».

Згідно із перепискою в додатку «Вацап» у період з 26.02.2024 по 07.03.2024 позивач щоденно надсилав у відповідній групі довідки-доповіді про самовільне залишення військової частини і повернення військовослужбовців із самовільного залишення військової частини.

15.03.2024 заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення начальника відділення морально-психологічного забезпечення полковник ОСОБА_3 подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 рапорт з проханням застосувати до позивача за неналежне ставлення до виконання службових обов`язків, а саме: неповідомлення за період з 01.01.2024 по 11.03.2024 про значну кількість випадків самовільного залишення військової частини підлеглими військовослужбовцями (72 %), дисциплінарне стягнення «догана» з оголошенням у письмовому наказі командира військової частини.

Відповідно до Акта від 19.03.2024 прийняття військового та фінансового господарства морально-психологічний стан особового складу військової частини НОМЕР_3 не сприяє виконанню завдань за призначенням, керівний склад військової частини дійсним станом справ у підрозділах володіє не достатньо, стан військової дисципліни оцінюється як «незадовільний».

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 19.03.2024 № 1107 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора ОСОБА_4 та капітана ОСОБА_5 » (далі Наказ № 1107) позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана» за порушення абзаців 1, 2, 3 статті 11, статті 16, абзацу 23 статті 73 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (зі змінами), статей 1, 2, абзаців 1, 2, 3, 6 статті 3, абзаців 1, 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (зі змінами).

Вважаючи Наказ № 1107 протиправним в частині, що його стосується, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут), військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до абзацу другого статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройний Сил України, накази командирів.

Згідно з абзацом шостим статті 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих.

Абзацом другим статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби), встановлено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такого обов`язку як свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту внутрішньої служби).

Згідно з абзацом двадцять третім статті 73 Статуту внутрішньої служби заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з виховної роботи зобов`язаний доповідати командирові бригади (полку, окремого батальйону) та заступникові командира з морально-психологічного забезпечення вищої ланки управління про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу, а також про заходи, здійснені фахівцями структур морально-психологічного забезпечення.

Частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладене таке дисциплінарне стягнення, як догана.

Згідно зі статтею 55 Дисциплінарного статуту командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосувати стягнення, передбачені пунктами «а»-«ґ», а також пунктами «д»-«ж» (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту встановлено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною першою статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин (стаття 87 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, заступник командира окремого батальйону з виховної роботи зобов`язаний доповідати, зокрема, заступникові командира бригади з морально-психологічного забезпечення про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу.

Своєчасне нездійснення такої доповіді або надання у ній недостовірних даних є порушенням військової дисципліни, за яке командир бригади має право накласти на відповідного заступника командира окремого батальйону з виховної роботи не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові бригади стало відомо про правопорушення, дисциплінарне стягнення у виді догани.

Суд встановив, що відповідно до військового квитка позивача він у період з 16.02.2023 по 08.03.2024 проходив військову службу на посаді заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 , яка є окремим стрілецьким батальйоном у складі окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_1 .

Відтак командир військової частини НОМЕР_1 наділений повноваження щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани.

Згідно із перепискою в додатку «Вацап» у період з 26.02.2024 по 07.03.2024 позивач щоденно надсилав у відповідній групі довідки-доповіді про самовільне залишення військової частини і повернення військовослужбовців із самовільного залишення військової частини.

Відповідно до рапорта заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення начальника відділення морально-психологічного забезпечення полковника ОСОБА_6 , поданого 14.03.2024 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , позивач допускав систематичне порушення абзацу двадцять третього статті 73 Статуту внутрішньої служби, а саме: неповідомлення за період з 01.01.2024 по 11.03.2024 про 72 % випадків самовільного залишення військової частини підлеглими військовослужбовцями.

Вказаний факт неповідомлення заступника командира бригади з морально-психологічного забезпечення про значну кількість випадків самовільного залишення військової частини підлеглими військовослужбовцями позивач у заявах по суті справи не заперечив.

Крім цього, факт про відсутність доповідей про значну кількість випадків самовільного залишення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 та їх повернення до частини у 2024 році підтверджується також Актом від 19.03.2024 прийняття військового та фінансового господарства.

Отже, матеріалами цієї адміністративної справи підтверджується та обставина, що позивач, як заступник командира окремого батальйону з виховної роботи, у період з 01.01.2024 по 08.03.2024 не здійснив доповідь заступникові командира з морально-психологічного забезпечення вищої ланки управління про значну кількість випадків самовільного залишення військової частини підлеглими військовослужбовцями.

Відтак відповідач правомірно прийшов до висновку, про порушення позивачем абзацу двадцять третього статті 73 Статуту внутрішньої служби, а отже про наявність у його діях юридичного складу дисциплінарного проступку.

Не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командир військової частини НОМЕР_1 отримав відповідний рапорт від 14.03.2024 про вчинене позивачем порушення абзацу двадцять третього статті 73 Статуту внутрішньої служби, командир військової частини НОМЕР_1 прийняв 19.03.2024 Наказ № 1107, відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана» за порушення абзаців 1, 2, 3 статті 11, статті 16, абзацу 23 статті 73 Статуту внутрішньої служби, статей 1, 2, абзаців 1, 2, 3, 6 статті 3, абзаців 1, 2 статті 4 Дисциплінарного статуту.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про правомірність Наказа № 1107.

Водночас суд відхилив твердження позивача, що Наказ № 1107 в частині, що його стосується, є протиправним у зв`язку з тим, що він обґрунтований порушенням ним вимог розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2024 № 60/МПЗ (далі Розпорядження № 60/МПЗ), оскільки:

по-перше, Наказ № 1107 прийнятий на підставі рапорта від 14.03.2024, в якому відсутні будь-які посилання на Розпорядження № 60/МПЗ;

по-друге, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неповідомлення про всі обставини самовільного залишення підлеглими військовослужбовцями військової частини, а не за відмову позивача надавати доповіді за допомогою додатку «Вацап»;

по-третє, Розпорядження № 60/МПЗ містило вимогу не лише про додаток, через який необхідно було здійснювати доповідь, а й про періодичність і строки подання відповідних доповідей, які позивачем не були дотриманні;

по-четверте, позивач щонайменше у період з 26.02.2024 по 07.03.2024 подавав відповідні доповіді через додаток «Вацап», однак, як вбачається з матеріалів справи, ці дані були неповними;

по-п`яте, позивач не подавав заступнику командира бригади з морально-психологічного забезпечення доповіді з достовірними відповідними даними через систему електронного документообігу «СЕДО» згідно з Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 № 40.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді. Тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснював.

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування наказа командира військової частини НОМЕР_2 від 19.03.2024 № 1107 у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді «ДОГАНА» відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 23 травня 2024 року