Справа № 160/7484/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2024 рокуСправа №160/7484/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду про:
- визнання протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у відмові на рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 16.01.2024 р. про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із загибеллю під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, сина позивача ОСОБА_2 .
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 від 16.01.2024 р. на підставі підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із загибеллю під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану сина позивача ОСОБА_2 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є військовослужбоцем та є батьком військовослужбовця - ОСОБА_2 , який загинув під час виконання бойового завдання щодо захисту Батьківщини в районі населеного пункту П`ятихатки, Бериславського району, Херсонської області. Позивач звернувся до відповідача з рапортом про звільнення його зі служби на підставі п.п. «г» п.3 ч.2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини, як батько військовослужбовця, який загинув), проте отримав від відповідача відмову. Вважає протиправною відмову відповідача щодо не звільнення його рапортом від 16.01.2024 на підставі статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022р. по теперішній час, що підтверджується довідкою від 14.11.2023р. № 4098.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 мав сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки вч НОМЕР_3 від 27.03.2022р. №33 яка була видана ст. солдату ОСОБА_2 в тому, що він дійсно перебував на військовій службі у вчА0221 з 26.02.2022р.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 301 від 16.11.2022р. старшого солдата ОСОБА_2 , навідника другого піхотного відділення третього піхотного взводу першої піхотної роти, військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, який загинув в районі виконання бойових завдань в ході бою з противником поблизу н.п. П`ятихатки Бериславського району Херсонської області 19.10.2022 року, у зв`язку із смертю, виключено зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення з 16.11.2022 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 15.11.2022 року № Г/4558 направив сповіщення сім`ї, про те, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконаня бойового завдання.
16.01.2024р. позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення його з військової служби у запас відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» статті 26 частини 2 пункту 3 підпункту «г» через сімейні обставини, як батько військовослужбовця, який загинув 19.10.2022 року під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Позивач вважає, що має право на звільнення з військової служби на підставі п.п. «г» п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
При вирішені спору суд виходить із того, що Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Як зазначалось, позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
В той же час, позивач не виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі абз. 14 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок".
Відповідно до абз. 14 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Системний аналіз абз. 14 пп. «г» п. 2 ч. 4статті 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) в разі загибелі сина, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України.
Як встановлено судом, позивач є батьком загиблого, під час виконання бойових завдань, солдата ОСОБА_2 , а відтак, відповідно до абз. 14 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він має право на звільнення з військової служби.
При цьому, як встановлено судом, за результатом розгляду рапорту позивача від 16.01.2024р., відповідач листом від 02.03.2024р. за № 609-р повідомив про неможливість прийняття законного рішення щодо звільнення позивача з військової служби, оскільки у рапорті про звільнення з військової служби невірно вказана підстава для звільнення за сімейними обставинами та іншими поважними причинами відповідно до підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Суд критично ставиться до доводів відповідача та зазначає, що відповідач підійшов до вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби з надмірним формалізмом, оскільки рапорт позивача містить всю необхідну інформацію із зазначенням підстав звільнення на підтвердження якої були долучені наступні додатки: свідоцтво про народження ОСОБА_2 ; паспорт ОСОБА_1 ; сповіщення на ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 від 15.11.2022 року; довідка про перебування на військовій службі ОСОБА_2 ; довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на ОСОБА_3 ; витяг з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 16.11.2022 року.
З огляду на викладене та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази на підтвердження правомірності дій та докази, долучені в обґрунтування позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Пунктом 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Відтак, військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільнені від сплати судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції № 8906-4470-1361-1683 від 18.03.2024р.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 помилково сплачений судовий збір в даній справі в розмірі 1211,20 грн. за квитанцією № 8906-4470-1361-1683 від 18.03.2024р.
Керуючись ст. 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_7 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнання протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у відмові на рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 16.01.2024 р. про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із загибеллю під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, сина позивача ОСОБА_2 .
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 на підставі рапорту від 16.01.2024 р. на підставі підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із загибеллю під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану сина позивача ОСОБА_2 .
Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 помилково сплачений судовий збір в даній справі в розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції № 8906-4470-1361-1683 від 18.03.2024р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін