Справа № 374/128/24
Суддя: Юрченко С. О.
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/128/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Юрченка С.О.,

за участі:

секретаря - Папенко О.О.,

позивачки - Олійник Н.І.(не з`явилась),

представника позивача - Рябокляча К.О.(не з`явився),

представника відповідача - (не з`явився),

відповідача - ОСОБА_1 (не з`явився),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Обухівського РУП ГУНП в Київській області, поліцейського СР ПП ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Пономаренка Євгенія Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 06 квітня 2024 року постановою капрала поліції СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_1 на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова постановлена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню.

06 квітня 2024 року близько 18 години вона повернулась з роботи до будинку по АДРЕСА_1 , де вона була зареєстрована та проживала разом зі своїми неповнолітніми дітьми протягом 16 років. Коли вона зайшла до своєї спальної кімнати, то її колишній чоловік, ОСОБА_3 , почав виганяти її на вулицю, попередньо попакувавши її власні речі в пакети. Позивачка просила ОСОБА_3 не виганяти її з дому у вечірній час, бо їй нікуди йти, оскільки вона немісцева і родичів чи знайомих, які зможуть впустити до себе жити, у неї в цьому місті немає. До того ж на вулиці в той час йшов сильний дощ. Однак ОСОБА_3 наполягав на тому, щоб позивачка негайно залишила будинок. Знаючи, що не має захисту, і що за таких обставин вона залишиться у вечірній час на вулиці під дощем, позивачка викликала поліцію, зателефонувавши за телефоном «102» та виклавши коротко підстави свого звернення. Проте, по приїзду, поліцейський ОСОБА_1 навіть не став розбиратися по суті звернення позивачки щодо протиправних дій ОСОБА_3 стосовно неї. При цьому, поліцейський ОСОБА_1 висловив претензію, що позивачка не мала права в цій ситуації викликати поліцію, бо все це її особисті проблеми, а не проблеми поліції.

Отже, зі слів поліцейського, виклик позивачки вважається завідомо неправдивим, тому він склав постанову про накладення штрафу стосовно ОСОБА_2 .

Позивачка вважає, що дії поліцейського ОСОБА_1 є протиправними, а складена ним постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною, такою, що порушує її права та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо вчинення нею адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП. Позивачка просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ГВА № 109642 від 06 квітня 2024 року, винесену поліцейським СР ПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капралом поліції ОСОБА_1 , якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, - закрити. Стягнути понесені нею судові витрати.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 17 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачам п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позову з додатками відповідачі отримали 26.04.2024 та 30.04.2024, відповідно (а.с.20). У визначений судом строк відзив на позов до суду не надходив.

17 травня 2024 року позивачка ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила стягнути на її користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, про що приєднала до матеріалів справи відповідні документи.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, останній подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_2 , заявлені позовні вимоги підтримував у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надсилав.

Капрал поліції ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надсилав, письмових заперечень проти позову не надав.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

06 квітня 2024 року постановою поліцейського ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Пономаренка Є.Р. притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до зазначеної постанови, серії ГВА № 109642 від 06.04.2024, ОСОБА_2 здійснила завідомо неправдивий виклик на спецлінію 102 та повідомила інформацію, яка не знайшла свого підтвердження, за що передбачена відповідальність ст. 183 КУпАП (а.с.7).

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, та застосовується стягнення у виді штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Отже, підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із частини 1 статті 75 КАС України, вбачається, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Судом встановлено, що саме дії ОСОБА_3 по відношенню до позивачки ОСОБА_2 є протиправними. Доказів протилежного до суду не надано.

Отже, при складанні постанови стосовно ОСОБА_2 за ст. 183 КУпАП, працівником поліції неправильно встановлено всі обставини справи, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а саме: не зазначено у чому саме полягає адміністративне правопорушення, та не зазначено яка саме інформація була завідомо неправдивою при виклику поліції. Внаслідок таких недоліків, в постанові, серії ГВА № 109642 від 06.04.2024 міститься недостовірна інформація стосовно вчиненого правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є правомірними та обґрунтованими, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Крім цього, склад та обсяг судових витрат на професійну правничу допомогу передбачено ч. 3 ст. 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №686/5064/20, від 05 березня 2021 року у справі №200/10801/19-а, сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Також, Верховний Суд у справі №520/12065/19 від 16 березня 2021 року вказав, що відповідно до статті 134 КАС України судові витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, на що також звертав увагу Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором № 03/04 про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, укладеним між адвокатом Рябоклячем К.О. та ОСОБА_2 , попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат (додаток 1), актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 01 від 16 квітня 2024 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 03/04 від 16 квітня 2024 року.

Отже, на користь позивачки необхідно стягнути з відповідача витрати на відшкодування судового збору у розмірі 605 грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн 00 коп.

Керуючись, статтями 7-9, 183, 222, 245, 251, 265-2, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 132, 134, 139, 229, 241-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Обухівського РУП ГУНП в Київській області, поліцейського СР ПП ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капрала поліції Пономаренка Євгенія Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ГВА № 109642 від 06.04.2024, винесену поліцейським СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капралом поліції Пономаренком Євгенієм Руслановичем, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Обухівського РУП ГУНП в Київській області (, адреса місцезнаходження: 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) кошти на відшкодування судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: