Справа № 420/16928/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради на посаді лікаря патологоанатома патологоанатомічного відділення з 01.01.2004 по 02.10.2005 та на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення з 03.10.2005 по 28.02.2022 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі періоди роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради:

- з дати призначення пенсії з 17.05.2012 - період роботи з 01.01.2004 по 02.10.2005 на посаді лікаря патологоанатома патологічного відділення та з 03.10.2005 по 31.07.2012 на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення;

- з дати перерахунку пенсії з 01.12.2017 року - період роботи з 01.08.2012 по 30.11.2017 на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення;

- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2020 року - період роботи з 01.12.2017 по 28.02.2020 на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення;

- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2022 року - період роботи з 01.03.2020 по 28.02.2022 на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 858 грн. 88 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.05.2012 позивачці призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. Після оформлення пенсії та до теперішнього часу позивачка продовжує працювати на посаді лікаря патологоанатома у Слобідському патологоанатомічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради.

Перерахунок пенсії позивачки проводився з 01.12.2017, з 01.04.2020 та з 01.04.2022. На даний час її розмір становить 12114 грн. 72 коп.

Пенсію ОСОБА_1 станом на 28.02.2022 обчислено виходячи із страхового стажу 70 років 3 місяці, тоді як за підрахунками позивачки її стаж має складати 88 років 5 місяців.

20.06.2023 через електронну пошту позивачка звернулася з відповідною заявою до відповідача для перевірки правильності розрахунку пенсії, стажу та заробітку, а також зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоди роботи на посаді патологоанатома з 01.01.2004 по 28.02.2022 .

Відділ обслуговування громадян № 17 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало лист-відповідь за №17591-17344/О-02/8-1500/23 від 04.07.2023, розрахунок стажу та розпорядження про перерахунок пенсії з 01.03.2023, у якому зазначило: "Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до страхового стажу у пільговому обчисленні зараховуються періоди роботи у лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у інших інфекційних закладах (відділеннях), у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів охорони здоров`я. Тобто страховий стаж до 1 січня 2004 року обчислюється з урахуванням норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Ви отримуєте пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі 70 років 3 місяці (стаж враховано по 28.02.2022), середньомісячній заробітній платі 16931,30 грн, визначеній за періоди з 01.05.1992 по 30.04.1997, та з 01.07.2000 по 31.07.2012 згідно даних персоніфікованого обліку, та розмір її становить 12114,72 грн, де: розмір пенсії за віком - 11894,24 грн, доплата за понаднормативний стаж 40 років - 429,60 грн; підвищення згідно ч. 3 ст. 29 Закону - 297,36 грн.; обмеження індексації - 506,48 грн. До страхового стажу враховано період роботи з 06.08.1981 по 31.12.2003 в подвійному розмірі відповідно до норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону" .

Позивачка вважає, що органом ПФУ порушено її конституційне право на належне соціальне (пенсійне) забезпечення шляхом незарахування до страхового стажу в подвійному розмірі окремих періодів роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради після 01.01.2024.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала з 01.01.2004 по 02.10.2005 роки лікарем патологоанатомом патологоанатомічного відділення та з 03.10.2005 по 31.08.2022 - завідувачем онкологічного патологоанатомічного відділення Одеського обласного патологоанатомічного бюро. З 01.09.2022 року по теперішній час позивачка працює на посаді лікаря патологоанатома у Слобідському патологоанатомічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради . Ці періоди роботи відповідач протиправно не зарахував їх у подвійному розмірі до страхового стажу.

В позовній заяві позивачка просить поновити строк звернення до суду, вказує. що про заниження розміру пенсії дізналась випадково, під час спілкування з іншими колегами.

Ухвалою від 17.07.2023 відкрито спрощене провадження у справі. Вирішено розглядати справу без виклику представників сторін у письмовому провадженні.

08.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, який регламентує правовідносини, пов`язані з призначенням пенсії за віком, у зв`язку з втратою годувальника та по інвалідності. Саме у відповідності до цього Закону ОСОБА_1 призначено пенсію. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відтак, у період з 01.01.2004 страховий стаж обчислюється відповідно до Закону № 1058, за період до 01.01.2004 - на підставі законодавства, що діяло раніше. До набрання чинності Законом № 1058 пенсійне забезпечення регулювалось Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 . Відповідно до ст. 60 Закону № 1788 робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Враховуючи те, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058, яким не передбачаються пільги у вигляді зарахування стажу в подвійному розмірі для посад, на яких працювала позивачка, з 01.01.2004 відсутні законні підстави для обчислення стажу позивачки в подвійному розмірі.

Вважає, що посилання на ст. 60 Закону № 1788 є безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до п. 16 Розділу "Прикінцеві положення" Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. При цьому, положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Отже, Законом № 1058 визначено, що положення Закону № 1788 застосовуються виключно в частині призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій осіб. При цьому будь-який закон або інший нормативно-правовий акт застосовується виключно у разі, якщо він не суперечить положенням Закону № 1058. Враховуючи те, що ст. 60 Закону № 1788 вочевидь суперечить положенням ст. 24 Закону № 1058 в порядку обчислення страхового стажу, такі положення не можуть бути застосовані. Відтак, жодних законних підстав для застосування ст. 60 Закону № 1788 для зарахування в подвійному розмірі спірного стажу Позивача у Головного управління не існує.

08.09.2023 представник позивачки надав пояснення у справі, в яких вказує, що Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачає обмежень щодо застосування статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також не скасовує та не зупиняє дію статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не пов`язано із набранням чинності Закону № 1058-ІУ, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась за призначенням пенсії 07.08.2012 Протоколом № 31599 від 27.09.2012 була призначена пенсія за віком стаж 57 років 2 місяці 14 днів станом на 31.07.2012. при обчисленні страхового стажу в двократному розмірі був зарахований стаж у періодах 05.08.1981 - 28.01.1982, 29.01.1982 - 29.07.1982, 02.08.1982 - 06.04.1983, 07.04.1986 - 31.12.1988, 01.01.1989 - 31.12.2003

Не було обчислено в подвійному розмірі стаж роботи ОСОБА_2 у періодах:

01.01.2004 по 02.10.2005 роки - на посаді лікаря патологоанатома патологічного відділення та з 03.10.2005 по 31.07.2012 роки - на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення

Позивачка стверджує про те, що період роботи з 01.08.2012 по 30.11.2017 роки - на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення , з 01.12.2017 по 28.02.2020 та з 01.03.2020 по 28.02.2022 роки на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення був обчислений в одинарному розмірі. Перерахунків пенсії суду за це період не надано. хоч суд ухвалою про відкриття зобов`язував відповідача надати копію пенсійної справи. Разом з тим в наданій копії пенсійної справи відсутні докази деяких перерахунків пенсії.

З перерахунку пенсії з 01.03.2023 вбачається, що позивачці перерахована пенсія у зв`язку з індексацією. Страховий стаж 70 років 3 місяці 7 днів.

20.06.2023 через електронну пошту позивачка звернулася з відповідною заявою до відповідача,. в якій просила перевірити правильність розрахунку пенсії, стажу та заробітку, а також зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі періоди роботи на посаді патологоанатома з 01.01.2004 по 28.02.2022 роки.

04.07.2023 листом за № 17591-17344/О-02/8-1500/23 відділу обслуговування громадян № 17 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області отримала відмову з посиланням на те, що до страхового стажу враховано період роботи з 06.08.1981 по 31.12.2003 в подвійному розмірі відповідно до норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення, проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону" .

Вважаючи протиправними такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до страхового стажу в подвійному розмірі окремих періодів роботи, а свої права та інтереси порушеними, позивачка звернулась до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Вказане право деталізоване у Законах України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон №1788) та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (також Закон №1058), який набрав чинності з 01.01.2004.

Статтею 24 Закону України № 1058, визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. відповідно до частини 2 цієї ж статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 60 Закону № 1788 передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4.11.1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

02.08.2002 за вих. №03-2/1751-02-4 Міністерство праці та соціальної політики спрямувало до територіальних управлінь праці та соціального захисту населення спільний лист Мінпраці, Пенсійного фонду та Міністерства охорони здоров`я щодо зарахування часу роботи у патологоанатомічних відділеннях (бюро), відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів до стажу роботу у подвійному розмірі, для використання у практичній роботі . У вищезазначеному листі вказано: "Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів зараховується в стаж роботи в подвійному розмірі. З метою подальшого вдосконалення та розвитку патологоанатомічної служби в Україні наказом Міністерства охорони здоров`я від 12.05.92 № 81 "Про розвиток та удосконалення патологоанатомічної служби в Україні" організовані патологоанатомічні бюро, які є закладами охорони здоров`я, із збереженням функціональних повноважень патологоанатомічних відділень. У зв`язку з викладеним, час роботи у патологоанатомічних відділеннях (бюро), відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі".

Пунктом 2.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), визначено, що до заяви про призначання пенсії додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 для призначення пенсії надаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - постанова КМУ № 637).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 позивачка працювала з 01.01.2004 по 02.10.2005 роки лікарем патологоанатомом паталогоанатомічного відділення та з 03.10.2005 по 31.08.2022 роки - завідувачем онкологічного патологоанатомічного відділення Одеського обласного патологоанатомічного бюро.

Назва "Патолого-анатомічне бюро" передбачено підпунктом 1.1.4 розділу 1 (Лікувально-профілактичні заклади закладів охорони здоров`я) Переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 28.10.2022 № 385.

З 01.09.2022 працює на посаді лікаря патологоанатома у Слобідському патологоанатомічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради .

Саме ці зазначені періоди не зарахував відповідач у подвійному розмірі до страхового стажу. У спірних відносинах ГУ ПФУ в Одеській області не заперечує вказані періоди роботи позивачки та надання нею належного документального підтвердження цим обставинам. Але відмовив проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2003 з посиланням на те, що це не передбачено ст. 24 Закону № 1058.

Вимогами пункту 4 статті 24 Закону № 1058 встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058 визначено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до статті 60 Закону № 1788 робота у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Водночас слід зауважити, що редакція статті 60 Закону № 1788-ХІІ залишається та є чинною на теперішній час. При цьому стаття 24 Закону № 1058-ІУ не скасовує статтю 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ та не зупиняє його дію.

Таким чином, зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не пов`язано із набранням чинності Закону № 1058, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17.

У постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про пенсійне забезпечення", вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон України "Про пенсійне забезпечення" був прийнятий раніше за Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він мав би виключити із Закону України "Про пенсійне забезпечення" усі інші положення, чого зроблено не було.

За таких обставин, доводи ГУ ПФУ в Одеській області щодо того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періоду її роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради на посаді лікаря патологоанатома патологоанатомічного відділення з 01.01.2004 по 02.10.2005 роки та на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення з 03.10.2005 по 28.02.2022 роки , суд вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на не правильному тлумаченні норм чинного законодавства.

Отже, з огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі період роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради на посаді лікаря патологоанатома патологоанатомічного відділення з 01.01.2004 по 02.10.2005 роки та на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення з 03.10.2005 по 28.02.2022 роки відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII, з дати призначення пенсії та з дат подальших перерахунків пенсії.

Щодо дотримання строків звернення до суду. Відповідно до статті 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, зокрема, органом ПФУ, за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. Суд враховує, що протиправна невиплата пенсії у вставленому законодавством розмірі, що сталася з вини держави в особі її компетентних органів (зокрема, ПФУ), можуть бути віднесені до триваючих правопорушень, оскільки орган ПФУ протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення.

З визначення поняття пенсія слідує, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу.

Таким чином, право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

В даному випадку позивач має передбачене законом право на перерахунок пенсії без власних зустрічних дій, і це право є абсолютним. Оскільки відповідач протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення, а тому протиправна невиплата пенсії у належному розмірі або протиправна відмова у здійсненні перерахунку пенсії, можуть бути віднесені до триваючих правопорушень. Тому суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду, враховуючи, що порушення права позивачки, за захистом якого вона звернулася, є триваючим.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, : принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачкою за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 858 грн. 88 коп. У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 858 грн. 88 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради на посаді лікаря патологоанатома патологоанатомічного відділення з 01.01.2004 по 02.10.2005 роки та на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення з 03.10.2005 по 28.02.2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі періоди роботи у Комунальному некомерційному підприємстві "Одеське обласне патологоанатомічне бюро" Одеської обласної ради:

з дати призначення пенсії з 17.05.2012 - період роботи з 01.01.2004 по 02.10.2005 на посаді лікаря патологоанатома патологоанатомічного відділення та з 03.10.2005 по 31.07.2012 на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення;

- з дати перерахунку пенсії з 01.12.2017 - період роботи з 01.08.2012 по 30.11.2017 на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення;

- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2020 року - період роботи з 01.12.2017 по 28.02.2020 - на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення;

- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2022 - період роботи з 01.03.2020 по 28.02.2022 на посаді завідувача онкологічного патологоанатомічного відділення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 858 грн. 88 коп. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА