Справа № 260/8286/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/8286/23 пров. № А/857/22502/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Бруновської Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Мукачівської міської ради Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року (суддя- Гаврилко С.Є., ухвалене в м. Ужгород) у справі № 260/8286/23 за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради Закарпатської області про визнання протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради Закарпатської області у вигляді не розгляду у встановленому законом порядку заяви ОСОБА_1 від 12.07.2023 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,0379 га із кадастровим номером :01:002:1421 за адресою: АДРЕСА_1 , і про передачу їй у власність цієї земельної ділянки та зобов`язати Мукачівську міську раду Закарпатської області розглянути таку заяву на пленарному засіданні.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржила Мукачівська міська рада Закарпатської області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 липня 2022 року № 305556526 і № 305993163, ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , а власником іншої 1/2 частини будинку є ОСОБА_2 .

Співвласником вказаного будинку ОСОБА_2 27 липня 2022 року було складено нотаріально засвідчену заяву про відмову від приватизації цієї земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 .

Позивачем було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості), а сама ця земельна ділянка зареєстрована у державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номеру :01:002:1421.

Позивач 29 листопада 2022 року звернулася до Мукачівської міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж зазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості) та про передачу їй у власність цієї земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Листом заступника начальника управління міського господарства Мукачівської міської ради від 31 січня 2023 року № 133/01-07/15343/18-23, позивача повідомлено, що відповідно до вимог статей 140, 142 Земельного кодексу України, підставою припинення права власності на земельну ділянку є добровільна відмова власника від права власності на земельну ділянку. Оформлення згоди співвласника на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований будинок, що перебуває у власності кількох осіб, одним із співвласників, не узгоджується із положенням статті 377 Цивільного кодексу України у частині одномасного переходу права власності на таку земельну ділянку.

Позивач 12 липня 2023 року повторно звернулася до Мукачівської міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, на якій розташований будинок, в натурі (на місцевості) та про передачу цієї земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Листом заступника начальника управління міського господарства Мукачівської міської ради від 04 вересня 2023 року № 1533/01-07/11298/18-23, позивача повідомлено про неможливість співвласника будинку відмовитися від приватизації земельної ділянки, на якій розташований такий будинок.

Позивач вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно статті 10 частини 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 26 частини 1 пункту 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із статтею 24 частиною 3 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 42 частини 4 пункту 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, у тому числі перелік повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин врегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі по тексту Земельний кодекс України, ЗК України).

Статтею 81 частини 1 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

У відповідності до статті 116 частини 1 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно до статті 116 частини 2 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 116 частиною 3 пунктом "в" ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно статі 121 частини 1 пункту "г" ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до статті 122 частини 1 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із статтею 118 частиною 6 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно статті 118 частини 7 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Таким чином, заява позивача про затвердження технічної документації із землеустрою та про передачу у власність земельної ділянки мала бути розглянута і вирішена виключно на пленарному засіданні Мукачівської міської ради, однак Мукачівською міською радою не було ухвалене рішення по суті заяви позивача щодо затвердження технічної документації із землеустрою.

Жодне остаточне рішення відповідачем не прийнято, фактично клопотання позивача залишається без розгляду, оскільки ні позитивного, ні негативного рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України для позивача прийнято не було.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстнації, що оскільки рішення по суті за заявою позивача відповідачем не прийнято, а також висновків суду у даній справі щодо порушення процедури розгляду заяви про затвердження технічної документації із землеустрою, то судом першої інстанції правомірно зобов`язано відповідача розглянути заяву позивача про затвердження технічної документації із землеустрою та прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою або про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення із бюджетних асигнувань відповідача витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 5000 грн., оскільки такі є співмірними складності справи та обсягу наданих послуг.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мукачівської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 260/8286/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Н. В. Бруновська