Справа № 320/3208/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року № 320/3208/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірним рішення про відмову у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову відповідача зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу позивача періоду роботи у зоні відчуження з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», провести перерахунок пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу позивача період роботи в зоні відчуження з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу з урахуванням періоду роботи, починаючи з 22 січня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не зарахував до трудового стажу позивача період роботи в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечив. Зазначив, що позивач з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періоду роботи в особливо шкідливих умовах праці з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року не звертався. На підставі даних реєстру застрахованих осіб період роботи позивача з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» зарахований до загального стажу в одинарному розмірі, оскільки відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зарахування до страхового стажу, з якого розраховується розмір пенсії у полуторному розмірі періоди роботи (служби) у зоні відчудження.

Також відповідач стверджує, що довідки, видані компанією «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік», не можуть бути використані для зарахування пільгового стажу, оскільки вони видані не за встановленою формою та змістом, а документи які могли б підтвердити проведення атестації робочих місць в цій компанії позивачем не надані. Крім того, інформація про компанію «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» відсутня у Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №576 від 13.03.2012 р.

Зазначені обставини, на думку відповідача, свідчать про правомірність прийнятого ним рішення.

У відповіді на відзив на позовну заяву, позивач зазначив, що він надав відповідачеві усіх необхідних та достатніх документів відповідно до вимог п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посилання відповідача на непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом СК105394 виданим 03.03.2016 р.

Позивач починаючи з 1991 року працював на різних підприємствах у зоні відчуження в особливо шкідливих умовах праці безпосередньо на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС, в тому числі у компанії "ВінсіКонструксьон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік" з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року.

12.12.2008 р. позивачу призначено пенсію за вислугу років.

19.01.2021 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) та ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннявід 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), у зв`язку з досягненням пенсійного віку та наявного загального трудового стажу роботи на посадах та за професією в особливо шкідливих умовах праці, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, що дає право на зменшення пенсійного віку, з 2004 р. зоні відчуження Сорнобилької АЕС під час проходження служби у складі Головного управління цивільного захисту в Київській області, роботи в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» та в Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобилька АЕС». До вказаної заяви був доданий перелік необхідних документів згідно додатку.

Листом від 18.02.2021 р. № 1774-1024/Б-02/8-1000/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській областіповідомло позивача, що зарахування періоду роботи в особливо шкідливих умовах праці в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року неохідно надати уточнюючу довідку про період роботи в шкідливих умовах праці за Списком № 1 та документами про атестацію робочих місць.

24.02.2021 р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком (список № 1) з доданням відповідних документів, перелік яких наведений в розписці-повідомленні.

Проте згідно роздруківки з пенсійної справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 23 від 02.03.2021 р., позивачу призначено пенсію за віком без зарахування періоду роботи в особливо шкідливих умовах праці в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Отже спірним питанням у даній справі є виключно правомірність дій відповідача щодо незарахування до стажу позивача періоду роботи в особливо шкідливих умовах праці в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 48 Кодекс законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20 січня 2022 року у справі № 219/4003/17, від 28 грудня 2021 року у справі №539/1398/17, від 12 грудня 2019 року у справі №219/2866/17, від 21 листопада 2019 року у справі №701/1232/16-а, від 08 травня 2018 року у справі № 559/484/17, від 07 листопада 2019 року у справі № 686/19477/16.

Тобто, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 , він працювавз 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія.

Отже вказані записи у трудовій книжні позивача підтверджують факт йогороботи з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1.

Судом встановлено, що період роботи позивача з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія безпосередньо у зоні відчудження на Чорнобильській АЕС на умоваж повного робочого дня в особливо шкідливих умовах праці безперервно та додаткової оплати за роботу у зоні відчуження підтверджується наступними наявними у справі доказами:

- трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 , згідно якої на сторінках 10 - 13 містяться записи про період роботи Білого Миколи Петровичав Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік»;

- довідкою Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» за № 305 від 11.09.2019 р. про підтвердження періоду роботи ОСОБА_1 у зоні відчудження з 29.09.2010 р. по 31.03.2017 р.;

- довідкою Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» № 082-17 від 05.04.2018 р. про отриману дозу зовнішнього опромінення за період з 2010 р. по 2017 р.;

- довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записіву ній Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» за № 67 від 10.04.2017 р.;

- трудовим договором № 453 від 29.09.2010 р. між Компанією «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» та ОСОБА_1 , додатковими угодами до нього № 1 від 29.12.2011 р., № 1 від 31.12.2012 р., № 1 від 21.12.2013 р., № 1 від 22.12.2015 р., № 1 від 22.12.2016 р.;

- розрахунковими листами по заробітній платі ОСОБА_1 з між Компанією «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» за період з вересня 2010 року по березень 2017 року з зазначенням доплати за роботу у зоні відчудження;

- табелями облікового часу ОСОБА_1 у Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» за період з вересня 2010 року по березень 2017 року з зазначенням періоду його роботи у зоні відчуження.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою КМУ від 04.07.2017 №479 були внесені доповнення до розділу ХХІІ Постанови №461 від 24.06.2016 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" щодо включення працівників, зайнятих на роботах у зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100 кБк/кв.м і більше.

Таким чином, з набранням чинності, внесених до Постанови змін та відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач як працівник підприємства, який зайнятий на роботах у зоні відчуження, зокрема у компанії "ВінсіКонструксьон Гран Проже /Компанії Буйг Траво Пюблік", має право на пенсію на пільгових умовах.

З викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення`є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком №1.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 17.04.2019 р. у справі № 686/16852/16-а, від 16.05.2019 р. у справі №132/2081/17, від 09.07.2019 р. у справі №204/2194/17.

Отже, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія, підлягає зарахуванню до трудового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 1.

Щодо посилання відповідача на ненадання заявником відомостей про атестацію робочих місць на підприємстві як на підставу відмови у призначенні позивачеві пенсії з урахуванням періоду його роботи з особливо шкідливими умовами праці, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків № 1, 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 19.02.2020 р. у справі 520/15025/16-а.

У вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я.

Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відтак, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 чи 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

А тому, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на викладене, відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії позивачеві за віком на пільгових умовах період роботи у компанії "ВінсіКонструксьон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік".

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною відмову відповідача зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу позивача періоду роботи у зоні відчуження з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язати відповідача зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу позивача період роботи в зоні відчуження з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу з урахуванням періоду роботи, починаючи з 22 січня 2021 року, суд зазначає наступне.

Пунктом «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивач звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні ним 50 років, враховуючи зазначені вище норми закону, при загальному стажу роботи 36 роки, він має право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, оскільки відмова відповідача у зарахуванні стажу у пільговому обчисленні та призначенні пенсії, викладена у рішенні, стосується прав конкретної особи, вказане рішення є індивідуальним актом та підлягає оскарженню шляхом подання позову про визнання його протиправним та скасування.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява № 30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v. Ukraine), заява № 20390/07).

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.4ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржуване рішення відповідача не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, оскільки судом викладено висновки щодо необхідності зарахування позивачеві пільгового стажу, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і відповідач не може діяти в іншій спосіб, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати позивачеві трудовий стаж роботи з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 рокудо стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 1, призначити та виплати пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.01.2021 року.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 908,00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 908,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у зоні відчуження з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи в зоні відчуження з 29 вересня 2010 року по 31 березня 2017 року в Компанії «ВінсіКонстрюксьон Гран Проже»/Компанії «Буйг Траво Пюблік» на посаді водія як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу з урахуванням періоду роботи, починаючи з 22 січня 2021 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.