Справа № 338/249/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 338/249/24 пров. № А/857/8339/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Маланюка Олега Ярославовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської обл. від 25.03.2024р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Маланюка Олега Ярославовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Куценко О.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 41 хв. 25.03.2024р., смт.Богородчани Івано-Франківської обл.; дата складання повного тексту ухвали суду першої інстанції: 26.03.2024р.),-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2024р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) представник адвокат Маланюк О.Я., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 873645 від 14.02.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 550 грн., закривши провадження у справі (а.с.1-4).

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської обл. від 25.03.2024р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.99-102).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив представник адвокат Маланюк О.Я., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задовольнити (а.с.103-108).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що матеріали справи не містили доказів про те, що поліцейський ОСОБА_2 14.02.2024р. мав законне право виконувати службову функцію, здійснювати патрулювання за межами закріпленої за ним території та поліцейської дільниці, складати адміністративні матеріали і притягувати позивача до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху /ПДР/.

Водночас, позивач не допускав порушення вимог п.9.2 «б» ПДР, оскільки з`єднання доріг по вул.Грушевського та вул.Сагайдачного мають Y-подібне з`єднання, при цьому вул.Грушевського є головною дорогою. Керований позивачем автомобіль рухався постійно головною дорогою по Y-подібному перехресті, здійснював рух вигином дороги ліворуч по такому і не мав наміру звертати праворуч, з`їжджаючи з головної дороги.

Таким чином, позивач не порушав ПДР, через що підстави для зупинки автомобіля поліцейським були відсутніми.

Наголошує на тому, що ОСОБА_2 не є працівником патрульної поліції, а є дільничним інспектором, перебуває в неприязних стосунках з позивачем.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи (в тому числі оглянувши представлені відповідачем відеоматеріали) та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови серії БАД № 873645 від 14.02.2024р., винесеної поліцейським офіцером громади, страшим лейтенантом поліції Клим`юком А.В., о 14 год. 30 хв. 14.02.2024р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Chevrolet Trax», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул.Сагайдачного-Грушевського в смт.Богородчани, при здійсненні повороту ліворуч не включив сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив правила користування попереджувальними сигналами згідно вимог п.9.2 «б» ПДР.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.6).

В постанові є відмітка, що до неї додається у якості доказу відео з реєстратора, відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.268 КУпАП, та отримання ним копії постанови про що свідчить його підпис.

Факти порушення правил користування попереджувальними сигналами підтверджується відеозаписами, здійсненими відеореєстратором службового автомобіля та нагрудною камерою поліцейського (а.с.61).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт неподання позивачем сигналу світловим покажчиком повороту при повороті ліворуч на перехресті вул.Сагайдачного-Грушевського в смт.Богородчани є доведеним; під час прийняття спірної постанови інспектором поліції дотримано процедуру розгляду справи та складання постанови про адміністративне правопорушення.

За таких умов підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, є відсутніми.

Також поліцейський офіцер громади відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 діяв в межах своїх повноважень.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено порушення правил користування зовнішніми попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху автомобіля.

Відповідно до п.9.2 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як встановлено під час судового розгляду, о 14 год. 30 хв. 14.02.2024р. позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Chevrolet Trax», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по головній дорозі в смт.Богородчани по вул.Сагайдачного, під`їжджаючи до перехрестя з вул.Грушевського, перед яким встановлений дорожній знак 2.3. «Головна дорога» із табличкою 7.8, відповідно до якої головна дорога змінює свій напрямок (головна дорога із поворотом ліворуч), змінюючи напрямок руху при повороті ліворуч не включив покажчик повороту відповідного напрямку.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зокрема, до наявної постанови серії БАД № 873645 від 14.02.2024р., відповідачем представлено відеозаписи, записані з нагрудної камери інспектора патрульної поліції портативного відеореєстратора, і відеозапис, здійснений з автореєстратора, який знаходиться в патрульному автомобілі (а.с.61).

Зміст вказаних файлів не викликає сумнівів в тому, що саме останніми зафіксовані події, які мали місце 14.02.2024р. за участі сторін в справі.

Формальна відсутність у змісті складеної постанови застереження про технічні засоби, якими здійснені відеозаписи, не може слугувати за розглядуваних відносин достатньою підставою для неврахування цих доказів.

Отже, принципового значення у розглядуваній справі має правова оцінка представлених відповідачем відеозаписів, які фіксували здійснення позивачем повороту керованого ним автомобіля, а також хід розгляду інспектором патрульної поліції адміністративної справи.

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів - відеозаписів колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП:

ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ч.3).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Належність представлених відповідачами доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено особливих вимог до доказів, на яких зафіксовано вчинення водієм порушення вимог ПДР. Водночас, такий доказ повинен бути повністю ідентифікований.

Отже, вказані відеозаписи слід вважати належними доказами по справі, а відтак останні враховуються судом апеляційної інстанції в їх нерозривній сукупності.

Щодо змісту відеоматеріалів, то згідно представленого відеозапису з автореєстратора зафіксовано поворот автомобіля ліворуч на перехресті вулиць без використання покажчика повороту. При цьому, патрульний автомобіль, з якого здійснювався відеозапис, в цей час знаходився позаду автомобіля позивача на тій самій смузі руху. У подальшому патрульний автомобіль слідував за автомобілем позивача, який був зупинений по причині увімкнення проблискових маячків.

Після зупинки керованого позивачем автомобіля інспектор патрульної поліції провів розгляд справи, що зафіксовано нагрудною камерою інспектора патрульної поліції.

Також вказаними відеозаписами і представленими позивачем фотоматеріалами спростовуються твердження апелянта про наявність Y-подібного перехрестя на місці вчинення ПДР; натомість, в дійсності керований позивачем автомобіль рухався по головній дорозі із поворотом ліворуч, що позначені відповідними дорожній знаком 2.3 «Головна дорога» і табличкою 7.8 «Напрямок головної дороги» ПДР (а.с.8, 9).

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про те, що представлені відповідачем відеозаписи дають можливість чітко та однозначно ідентифікувати керований позивачем легковий автомобіль марки «Chevrolet Trax», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також встановити обставини порушення ПДР.

Щодо повноважень поліцейського офіцера громади Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл. старшого лейтенанта поліції Клим`юка А.В. діяти на відповідній території колегія суддів враховує наступне.

Згідно з п.1 Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад, затв. наказом МВС України № 650 від 28.07.2017р., вказана Інструкція визначає завдання, права, обов`язки, напрями та особливості організації діяльності дільничних офіцерів поліції (ДОП) та поліцейських офіцерів громад (ПОГ) у межах визначеної поліцейської дільниці.

Пунктом 3 розділу І цієї Інструкції передбачено, що ДОП та ПОГ здійснюють свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання та протидію домашньому насильству», «Про забезпечення рівних прав і можливостей жінок і чоловіків», «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», «Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк», «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», інших актів законодавства, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 5 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що ДОП та ПОГ зобов`язані виконувати службові функції на закріплених за ними поліцейськими дільницями в межах територіальної громади в однострої, з табельною вогнепальною зброєю, засобами зв`язку та спецзасобами.

Відповідно до наказу № 1 від 01.01.2024р. «Про закріплення поліцейських дільниць по зональному принципу за дільничними офіцерами поліції поліцейськими офіцерами громад сектору превенції відділення поліції № 2 (смт.Богородчани») поліцейського офіцера громади Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 було закріплено за поліцейською дільницею Богородчанської ТГ. в яку входять населені пункти с.Саджава, с.Глибоке, с.Глибівка, с.Хмелівка (а.с.74-76).

Пунктом 8 розділу 4 Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад, затв. наказом МВС України № 650 від 28.07.2017р., передбачено, що використання ДОП, їх помічників та ПОГ або залучення їх поза межами закріплених за ними дільниць та для виконання завдань, крім тих, що визначені пунктом 1 розділу 2 цієї Інструкції, здійснюється у виняткових випадках за дорученням керівників ГУНП.

Пунктом 6 розділу 4 зазначеної Інструкції встановлено, що залучення ПОГ до участі у проведенні профілактичних заходів на території області, району (за межами закріпленої територіальної громади) проводиться тільки за дорученням керівника ГУНП.

Наказом ГУ НП в Івано-Франківській обл. № 70 від 16.01.2024р. «Про організацію проведення профілактичних заходів на території Івано-Франківської області» організовано з 19.01.2024р. і до особливого розпорядження профілактичні заходи на території населених пунктів Івано-Франківської обл. (а.с.84-87).

Згідно доручення № 6/01/20/2024 від 22.01.2024р. «Про проведення комплексу заходів під назвою «Зимові дороги Прикарпаття 2024», починаючи з 21.01.2024р., по 29.02.2024р., планується проведення комплексу профілактичних заходів щодо зниження рівня аварійності, тощо (а.с.88-89).

Із змісту п.2 Розділу 2 Плану-заходів від 23.01.2024р. «По забезпеченню проведення комплексу профілактичних заходів на території Івано-Франківської області під назвою «Зимові дороги Прикарпаття 2024», затверджених 24.01.2024р. заступником начальника ГУ НП в Івано-Франківській обл., вбачається використання дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громади із залученням їх поза межами закріплених за ними дільниць для виконання завдань щодо проведення комплексу профілактичних заходів на території обслуговування Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл. (а.с.90-92).

Відповідно до п.п.2.7, 3.5 Посадових обов`язків поліцейського офіцера громади відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , останній наділений повноваженнями складати протоколи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення. Зупиняти транспортні засоби у випадках та порядку, передбаченому чинним законодавством та Правилами дорожнього руху (ЗУНП ст.35) (а.с.77-83).

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Крім того, слід зазначити, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

За таких обставин поліцейський офіцер громади відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, в розглядуваному випадку спірна постанова складена поліцейським офіцером громади Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл. старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на території якої діють співробітники Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській обл.

З огляду на викладене, враховуючи представлені докази по справі, колегія суддів вважає, що висновки інспектора поліції про порушення ОСОБА_1 правил користування зовнішніми попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху автомобіля ґрунтуються на належних і допустимих доказах, які в своїй сукупності підтверджують недотримання позивачем вимог п.9.2 «б» ПДР.

Стосовно доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому обґрунтованих та змістовних клопотань (в тому числі щодо забезпечення права на правову допомогу) від нього не поступало.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача жодних письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій інспектора поліції ним не подавалися будь-які скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

Окрім цього, процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

У той же час, як станом на час звернення з даним адміністративним позовом до суду, так і на час розгляду справи у суді і вирішення справи по суті, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин щодо правомірності дій та наявності повноважень у відповідної особи при розгляді справи про правопорушення у галузі безпеки дорожнього руху, як і доказів оскарження таких дій.

При цьому, навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття акта суб`єктом владних повноважень зазначене не може бути безумовною підставою для скасування останнього у випадку встановлення правопорушення, факт вчинення якого підтверджено у ході розгляду справи.

Доказів упередженого ставлення до позивача зі сторони поліцейських або відповідача під час судового розгляду не здобуто, а доводи апелянта в цій частині носять загальний і поверхневий характер, без жодної конкретизації тверджень про упередженість інспектора поліції.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки відповідачами представлені належні і допустимі докази, які стверджують недотримання позивачем вимог п.9.2 «б» ПДР, тому постанова інспектора поліції щодо притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП ґрунтується на вимогах закону.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, за встановлених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що дійсно о 14 год. 30 хв. 14.02.2024р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Chevrolet Trax», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул.Сагайдачного-Грушевського в смт.Богородчани, при здійсненні повороту ліворуч не включив сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив правила користування попереджувальними сигналами згідно вимог п.9.2 «б» ПДР.

На підставі наведеного, інспектор поліції підставно визнав позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Маланюка Олега Ярославовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської обл. від 25.03.2024р. в адміністративній справі № 338/249/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Дата складання повного тексту судового рішення: 22.05.2024р.