Справа № 607/8644/24
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2024 Справа №607/8644/24 Провадження №2-а/607/214/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумба М.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, заступника командира роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Соловій Олега Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (надалі УПП у Львівській області ДПП), заступника командира роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Соловій Олега Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1928881 від 17.04.2024 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки правопорушення зазначеного у постанові позивач не вчиняв і докази зворотного відсутні. Так, зазначив, що він 17.04.2024 року близько 06 год. 37 хв. зупинив керований ним автомобіль на площі Двірцева у м.Львів для висадки пасажира ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 2 групи. На місці зупинки до нього підійшов працівник патрульної поліції та попросив документи на автомобіль, після чого повідомив йому, що позивач порушив ПДР України та відносно нього буде винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, працівник поліції не повідомляв про фіксування розмови на його бодікамеру, не зазначив у чому полягало таке правопорушення, а відразу пішов до службового автомобіля та через деякий час вийшов та вручив ОСОБА_1 спірну постанову. Однак, службова особа, розглядаючи адміністративну справу стосовно позивача, не роз`яснювала йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, не надавала на вимогу позивачу можливості ознайомитись із доказами у справі та скористатись правом розглянути справу за участю адвоката, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 просив відкласти розгляд даної справи. Також, інспектор не взяв до уваги твердження позивача про те, що в салоні автомобіля перебуває особа з інвалідністю 2 групи, а тому, вважає, що водій мав право зупинити автомобіль згідно пункту 2.8 ПДР України та відступити від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 та 3.35-3.38, 3.34 за наявності під ним таблички 7.18. Позивач вважає, що він не допускав порушення пункту 8.4 (в) ПДР України, оскільки даний пункт лише розділяє дорожні знаки на групи, а не описує порушення. Крім цього, зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може бути винесена без її розгляду. Також, позивач вважає, що при розгляді справи інспектором не досліджувались докази, не були допитані свідки, зокрема пасажир ОСОБА_2 , не оглянуто документи, що підтверджують, що він є особою з інвалідністю. Тому, просить спірну постанову визнати протиправною та скасувати, а адміністративну справу провадженням закрити, відшкодувати позивачу сплачений ним судовий збір.

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, подав відзив на позов у якому позов не визнав. Зазначив, що відповідно до спірної постанови від 17.04.2024, близько 06 год. 37 хв у м.Львів площа Двірцева,1, позивач керував транспортним засобом марки «Rover Range Rover Evoque» з д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу знаку 3.34 («Зупинка заборонена»), здійснивши зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги пункту 8.4 (в) ПДР України. Вказав, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР України, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення. Зазначив, що розгляд справи відбувався в присутності особи. Крім цього, вважає, що суд під час розгляду означеної категорії справ не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними. Відтак, позивач просить відмовити у повному обсязі позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку із його безпідставністю.

Відповідач заступник командира роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 відзиву на позов не подавав.

Ухвалою суду від 25.04.2024 відкрито провадження у даній справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача УПП в Львівській області ДПП, а також командир роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Соловій О.І. у судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Також, від представника відповідача УПП в Львівській області ДПП у поданому відзиві було подано клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1928881 від 17 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , 17.04.2024 року о 06 год.37 хв. в місті Львів площа Двірцева,1, керуючи транспортним засобом марки «Rover Range Rover Evoque» з д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги пункту 8.4 (в) ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до підпункту (в) пункту 8.4 ПДР України, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із пунктом 3.34 розділу 33 ПДР України, знак "Зупинку заборонено" - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Розділом 33 ПДР України передбачено, що не поширюється дія знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю", на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажирів (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідачі у підтвердження спірної постанови, не надали жодного належного та допустимого доказу (даних з нагрудних камер працівників поліції або службового відеорестратора, камер вуличної мережі), який би підтверджував факт вчинення позивачем спірного правопорушення, тобто здійснення зупинки у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», порушення яке заперечується ОСОБА_1 . Крім цього, спірна постанова не містить даних, які повинні додаватись до неї, у тому числі доказів, які б підтверджували винуватість позивача. При цьому, суд констатує, що відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача про те, що йому перед розглядом адміністративної справи не було роз`яснено представником органу Національної поліції права, передбачені ст.268 КУпАП, вирішено усі його клопотання, у тому числі право на відкладення справи, надання можливості скористатись правовою допомогою, а також розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення суб`єктом владних повноважень постанови та оголошення її особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд відкидає твердження представника відповідача зазначеного ним у поданому відзиві, що таким доказом є спостерігання інспектором факту порушення ПДР України, оскільки доказів, як уже зазначалось вище, які б підтверджували факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за обставин викладених в оскаржуваній постанові, суду не надано.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Відповідачі, не надали належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови, у тому числі фото- та відео фіксацію вчинення позивачем спірного правопорушення. Його ж вчинення, як уже було зазначено, заперечується та не визнається самим позивачем.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний. Таким чином, суд вважає, що слід скасувати спірну постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення, задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Також, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, заступника командира роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Соловій Олега Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1928881 від 17.04.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, провадженням закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 484(чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено судом 24 травня 2024 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан