Справа № 240/29036/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/29036/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

22 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.03.2023 №57;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.04.2023 №957;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.05.2023 №57;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.05.2023 №57;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 20.03.2023 дострокову пенсію за віком згідно з п.3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (Закон №1058-IV).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною інвалідом, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК. Зазначає, що у встановленому законодавством порядку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про дострокове призначення пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства, проте, відповідачами протиправно та необґрунтовано відмовлено у призначенні такої пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказано на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначає, що позивачці до стажу роботи не зараховані періоди згідно даних, наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 зазначене по батькові не відповідає паспортним даним заявниці, а також серія та номер паспорта, зазначені в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) та в відомостях про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, не відповідають серії та номеру наявного паспорта заявниці.

Решта відповідачів не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

20.03.2023 після досягнення 50-ти річного віку позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини інваліда відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивачки про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та 28.03.2023 прийнято рішення №57 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу позивачки не зараховано період догляду за дитиною до досягненням нею 3-річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до з`ясування даних про факт догляду за нею; наявна розбіжність особистих даних ідентифікаційного коду та паспорта заявниці; право на призначення дострокової пенсії за віком документами не підтверджено.

Листом від 30.03.2023 за №0600-0214-8/36472 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

03.04.2023 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини з інвалідністю відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 10.04.2023 прийнято рішення №957 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу позивачки не зараховано всі документи. Дані про періоди страхового стажу з 1999 по 2022 роки згідно довідки ОК-5 не зараховано, оскільки до заяви про призначення пенсії додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру та свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування із зазначенням по батькові " ОСОБА_3 ", що не відповідає даним паспорта позивачки " ОСОБА_4 "; відповідно до наданих документів в свідоцтві про народження дитини відсутня відмітка про отримання паспорта; паспорт або свідоцтво про смерть не надано; в медичному висновку №516 від 22.11.1994 П.І.Б. матері не відповідає даним паспорта, а П.І.Б. дитини зазначено неповністю; в медичному висновку №28 від 10.09.1998 П.І.Б. дитини зазначено неповністю; в медичному висновку №29 від 22.09.1993 П.І.Б. матері не відповідає даним паспорта; в медичному висновку №21 від 17.07.2002 по батькові дитини не відповідає даним свідоцтва про народження.

Листом від 14.04.2023 за №0600-0214-8/41389 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

25.04.2023 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини інваліда відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та 03.05.2023 прийнято рішення №57 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до стажу роботи позивачки не зараховані періоди згідно даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 зазначене по батькові не відповідає паспортним даним заявниці, а також серія та номер паспорта, зазначені в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) та в відомостях про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, не відповідають серії на номеру наявного паспорта заявниці.

Листом від 09.05.2023 за №0600-0214-8/49852 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

20.05.2023 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини інваліда відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та 29.05.2023 прийнято рішення №57 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди згідно з даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 зазначено по батькові " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ).

Листом від 31.05.2023 за №0600-0214-8/58324 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідачів, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, виявивши розбіжності в написанні по батькові позивача та у зв`язку з цим не зарахували страховий стаж, діяли у відповідності, у межах та у спосіб визначений законом.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 встановлено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти «є» і «ж» статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (далі - Закон №1788-XII ).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали дітей з інвалідністю з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу).

Відповідно до абз.4 пп.6 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додається документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Згідно із абз.4 пп.6 п.2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи , які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема, жінкам, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до зазначеного віку,- документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність.

Встановлено, що для призначення пенсії (згідно копії відмовної пенсійної справи) позивачкою до Пенсійного фонду подано документи: копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія паспорта, копія посвідчення про призначення пенсії дитині інваліду до досягнення 16 років, копія свідоцтва про народження дитини, форми ОК-5, форми ОК-2, відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, копія довідки про реєстрацію місця проживання, копія договору купівлі-продажу, копія паспорту дитини, копія рішення суду у справі № 283/3334/13-ц щодо договору купівлі-продажу квартири, копія свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, заяву про виплату пенсії або грошової допомоги.

До заяви про призначення пенсії було долучено копію паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , виданий Малинським РС УДМС України в Житомирській області 22.09.2016.

В пенсійній справі №152393 знаходиться копія іншого паспорта, що надавалась для отримання соціальної пенсії по інвалідності її доньки до досягнення 16 років при оформленні посвідчення серії НОМЕР_3 . Після виявлення позивачкою помилки при написанні в паспорті від 1997 року по батькові, вона обміняла паспорт на новий від 22.09.2016 із правильним написанням по батькові " ОСОБА_4 ".

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , позивач народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До страхового стажу для обчислення пенсії зараховуються ті періоди, протягом яких людина підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які з 1 січня 2004 року, дати набрання чинності Законом №1058-IV, щомісяця сплачені страхові внески.

У статті 24 цього Закону визначено, що страховий стаж після 1 січня 2004 року обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до набрання ним чинності в порядку, визначеному раніше діючим законодавством.

До 1 січня 2004 року час догляду за дитиною до трьох років зараховується до страхового стажу матері, яка на час народження дитини не перебувала у трудових відносинах, на підставі свідоцтва про народження дитини.

Пунктом 11 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 визначено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Суд зауважує, що вказана норма не передбачає наявності у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта для врахування періоду догляду за такою дитиною до страхового стажу особи, а тому таке твердження відповідача є необґрунтованим та безпідставним.

В медичному висновку №516 від 22.11.1994 П.І.Б. матері не відповідає даним паспорта та П.І.Б. дитини зазначено неповністю; в медичному висновку №28 від 10.09.1998 П.І.Б. дитини зазначено неповністю.

Щодо неврахування до страхового стажу позивачки періодів згідно з даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 та в свідоцтві про загальнообов`язкове соціальне страхування зазначене по батькові " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 ", суд зазначає наступне.

Згідно із копією паспорта, виданого Малинським РС УМВС України в Житомирській області 11.09.2016, позивачка - ОСОБА_1 . В свою чергу, згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та в свідоцтві про загальнообов`язкове соціальне страхування по батькові позивачки зазначено - ОСОБА_1 .

Таким чином, по батькові позивачки в цих документах відрізняється від по батькові особи, зазначеному у паспорті громадянина України, а тому суд критично оцінює доводи позивачки про те, що вказані вище документи підтверджують страховий стаж ОСОБА_1 .

Законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення даних у них, які не збігаються із даними паспорту особи, яка звернулася, щодо її прізвища, ім`я та по батькові.

Позивач, після виявлення помилки при написанні в паспорті від 1997 року по батькові, обміняла паспорт на новий від 22.09.2016 із правильним написанням по батькові " ОСОБА_4 ". Однак, згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та в свідоцтві про загальнообов`язкове соціальне страхування по батькові позивачки зазначено - " ОСОБА_3 ".

Отже, наявні розбіжності в особистих даних ідентифікаційного коду, свідоцтві про загальнообов`язкове соціальне страхування та паспорту особи, у написанні по батькові позивача.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, зобов`язанню відповідача вчинити певні дії щодо призначення пенсії позивачеві, передує встановлення факту та доказування, у даному спорі, обставин щодо належності наданих позивачем документів та інформації зазначеній у них (довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт серії НОМЕР_2 та свідоцтва про загальнообов`язкове соціальне страхування).

Тому, необхідним є встановлення факту належності позивачеві правовстановлюючих документів, на підставі яких їй не було зараховано страховий стаж для призначення дострокової пенсії за віком. При цьому, Житомирський окружний адміністративний суд не наділений такою компетенцією, оскільки встановлення факту належності документів та інформації, яка міститься у них, відбувається у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем не надано до пенсійного органу судового рішення про встановлення факту належності зазначених документів, у яких зазначено по батькові, що не збігається з по батькові ОСОБА_1 , яке зазначено у паспорті, відповідачі, виявивши такі розбіжності правомірно не зарахували страхових стаж позивача, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.