Справа № 200/160/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2024 року Справа№200/160/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року у справі № 200/160/24 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні за наступний період лікування з 04.10.2023 року по 18.10.2023 року - 15 днів.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні за наступний період лікування: з 04.10.2023 року по 18.10.2023 року - 15 днів.

07.05.2024 року від представника ОСОБА_1 (далі - заявник) до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/160/24.

З 06.05.2024 року по 20.05.2024 року суддя Бабіч С.І. перебував у щорічній відпустці.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 252 КАС України визначено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За частиною 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що судове рішення у справі № 200/160/24 приймалося судом у порядку письмового провадження, подана заява про ухвалення додаткового рішення розглядається судом так само у порядку письмового провадження.

Як було вказано у позовній заяві, правнича допомога у зв`язку з розглядом цієї справи надається позивачу Адвокатським об`єднанням "ФЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ".

Із посиланням на норми статей 134, 139 КАС України, у позовній заяві було зазначено, що докази на підтвердження розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, буде надано до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладену позивачем у позові заяву про надання доказів понесених витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду та враховуючи дату подання заяви про ухвалення додаткового рішення (заяву подано засобами поштового зв`язку 29.04.2024 року), суд вважає, що заявником дотримано вимоги частини 7 статті 139 КАС України.

У заяві про ухвалення додаткового рішення заявник просить суд, зокрема, стягнути з відповідача на користь позивача у даній справі понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 15000,00 грн.

Статтею 132 КАС України встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До пов`язаних із розглядом справи витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову і (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом установлено, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням "ФЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" в особі керуючого партнера Фещенка Ігоря Станіславовича був укладений договір про надання правової допомоги від 23.11.2023 року № 23112023/2 та додаткова угода № 1 від 03.01.2024 року до вказаного договору.

Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2024 року серії АА № 1381709, виданого Адвокатським об`єднанням "ФЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" на підставі договору від 23.11.2023 року № 23112023/2, правничу допомогу повинен надавати адвокат ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000862 від 24.02.2020 року), який і є представником позивача.

За змістом пункту 3.1. вказаного договору від 23.11.2023 року № 23112023/2 та пункту 2 додаткової угоди № 1 від 03.01.2024 року розмір гонорару за надання правової допомоги за цим договором складає 15000,00 грн (за рішенням про задоволення позовних вимог).

Як видно з детального опису робіт від 29.04.2024 року, складеного до додаткової угоди № 1 від 03.01.2024 року до договору № 23112023/2 від 23.11.2023 року, вартість наданої правової допомоги складає 15000,00 грн, з розрахунку 1000,00 грн за 1 годину, при загальній кількості витраченого часу на надання правової допомоги - 15 годин, у тому числі:

- підготовчі дії (ознайомлення та аналіз матеріалів справи, формування та визначення правової позиції, спілкування з клієнтом та телефонна переписка щодо обставин справи) - усього 4 години, вартість - 4000,00 грн;

- основні дії (збирання доказів та матеріалів для підготовки позовної заяви, вивчення та аналіз аналогічної судової практики, підготовка та подання позовної заяви до суду, подання заяв і клопотань по справі, моніторинг стану справи) - усього 8 годин, вартість - 8000,00 грн;

- додаткові дії (підготовка документів для розрахунку судових витрат, підготовка та подання заяви до виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, зустріч з клієнтом та передача копій судових рішень) - усього 3 години, вартість - 3000,00 грн.

На підтвердження факту понесення (сплати) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн заявником надано рахунок від 29.04.2024 року на суму 15000,00 грн та квитанцію до платіжної інструкції від 29.04.2024 року на суму 15000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 6 та 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на ту сторону, яка заявляє клопотання з приводу зменшення витрат на оплату правничої (правової) допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, вирішуючи питання, що стосується розміру витрат на правничу допомогу, суд виходить із критеріїв реальності адвокатських витрат, їх розумності та співмірності.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, серед іншого, на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна за своїм змістом позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 року у справі № 580/3324/19.

Крім того, у додатковій постанові від 08.03.2023 року у справі № 873/52/22 Верховним Судом було зазначено, зокрема, про те що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 року у справі "Меріт проти України") заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі "Lavents v. Latvia" (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд враховує, що адміністративна справа № 200/160/24 віднесена до справ незначної складності, щодо якої, станом на дату звернення позивача до суду, сформовано сталу судову практику, а також те, що обсяг обставин, які є предметом доказування у справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, не є надто значним.

З огляду на критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума витрат у розмірі 15000,00 грн є завищеною і неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 5000,00 грн.

Враховуючи викладене, подана заява про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає задоволенню частково.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 200/160/24 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Повне судове рішення складене 21 травня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч