Справа № 280/372/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Справа № 280/372/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Сердюченка Володимира Володимировича ( АДРЕСА_2 ), до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2022 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в особі представника адвоката Сердюченка Володимира Володимировича, до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 09.04.2022 по 12.07.2022, а також з 18.07.2022 по 14.08.2022 із розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 09.04.2022 по 12.07.2022, а також з 18.07.2022 по 14.08.2022 із розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.

Крім того, просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, стягнути на користь позивача 3000 гривень судових витрат з відповідача за рахунок її асигнувань.

Також до позову додані клопотання про витребування доказів та заява про поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . У період з 09.04.2022 по 12.07.2022, а також з 18.07.2022 по 14.08.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Кам`янське Запорізької області, с. Піски Донецької області, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вих. №1649/34 від 06.12.2022. В зв`язку із чим набув право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168. Проте, відповідачем не проведено нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди за період квітень-травень 2022 року, а також не нараховано у повному обсязі додаткові виплати за період з червня по серпень 2022 року. На думку позивача, вказана бездіяльність відповідача щодо невиплати на користь позивача додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 є протиправною. Крім того зазначає, що у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом ним були понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою від 15.01.2024, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у відповідача: розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 08.04.2024 по 14.08.2022 (включно), із зазначенням кількості днів, протягом яких у зазначеному періоді позивач брав безпосередню участь у бойових діях; всі документи та матеріали, якими керувався відповідач під час нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період 08.04.2024 по 14.08.2022 (включно).

29.01.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву посилається на те, що кожен військовослужбовець заводиться в зону бойових дій і виводиться з зони бойових дій на підставі бойового розпорядження (наказу), відповідно виплата додаткової винагороди виплачується пропорційно до кількості днів, що вони безпосередньо перебували в зоні бойових дій вона є чітко визначеною та не може бути «приблизною». Твердження в позовні заяві про безперервне перебування позивача в зоні бойових дій не є вірним. Так, позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях за період: 27.06.2022-30.06.2022 - 9333,33 грн., 01.07.2022-12.07.2022 та 18.07.2022-31.07.2022 - 58709,68 грн., 01.08.2022-14.08.2022 - 31612,90 грн. Відповідач вважає, що ним не було допущено жодних порушень прав позивача, всі виплаті здійсненні згідно наказів та його безпосередньої участі в бойових діях. Крім того зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують судові витрати, а тому відповідач вважає їх необґрунтованими. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

01.02.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді представник позивача не погоджується з доводами відповідача та вказує на те, що згідно з довідкою вих. №1649/34 від 06.12.2022, виданою та підписаною командиром ВЧ НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_1 у період з 09.04.2022 по 12.07.2022, а також з 18.07.2022 по 14.08.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Кам`янське Запорізької області, с. Піски Донецької області. Відповідно, зазначена Довідка підтверджує безпосередню участь позивача у бойових діях, що в свою чергу свідчить про те, що він має право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. пропорційно участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Крім того звертає увагу, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач надає розрахунок сум, які були виплачені на користь позивача. Проте, позивачем вважає вказаний розрахунок невірним. Так, у червні 2022 року було 30 календарних днів, а отже виходячи з приписів Постанови №168 від 28.02.2022, розмір щоденної додаткової винагороди у вказаному місяці становив (100 000,00 грн. / 30 день) 3 333,33 грн. Кількість календарних днів за період з 27.06.2022 по 30.06.2022 становить 3. Тобто, загальна кількість днів перебування позивача в зоні бойових дій в червні 2022 року, виходячи з розрахунку відповідача, становить 3 календарних дні. Загальна сума, додаткової винагороди, яку ОСОБА_1 повинен був отримати за перебування в зоні бойових дій в червні 2022 року становить (3 дні х 3 333,33 грн.) 9 999,99 грн. Разом з тим, з даних які зазначено відповідачем, вбачається, що розмір додаткової допомоги, яка була отримана ОСОБА_1 за перебування в зоні бойових дій в червні 2022 року становить 9 333,33 грн. У липні 2022 року був 31 календарний день, а отже виходячи з приписів Постанови №168 від 28.02.2022, розмір щоденної додаткової винагороди у вказаному місяці становив 3 225,81 грн. (100 000,00 грн. / 31 день). Кількість календарних днів за період з 01.07.2022 по 12.07.2022 становить 11. Кількість календарних днів за період з 18.07.2022 по 31.07.2022 становить 13. Тобто, загальна кількість днів перебування позивача в зоні бойових дій в липні 2022 року, виходячи з розрахунку відповідача, становить (11 + 13) 24 календарних дні. Загальна сума, додаткової винагороди, яку ОСОБА_1 повинен був отримати за перебування в зоні бойових дій в липні 2022 року становить (24 дні х 3 225,81 грн.) 77419,44 грн. Разом з тим, з даних які зазначено відповідачем, вбачається, що розмір додаткової допомоги, яка була отримана ОСОБА_1 за перебування в зоні бойових дій в липні 2022 року становить 58 709,68 грн. У серпні 2022 року був 31 календарний день, а отже виходячи з приписів Постанови №168 від 28.02.2022, розмір щоденної додаткової винагороди у вказаному місяці становив 3 225,81 грн. (100 000,00 грн. / 31 день). Кількість календарних днів за період з 01.08.2022-14.08.2022 становить 13. Тобто, загальна кількість днів перебування позивача в зоні бойових дій в серпні 2022 року, виходячи з розрахунку відповідача, становить 13 календарних днів. Загальна сума, додаткової винагороди, яку ОСОБА_1 повинен був отримати за перебування в зоні бойових дій в серпні 2022 року становить (13 дні х 3 225,81 грн.) 41 935,53 грн. Разом з тим, з даних які зазначено відповідачем вбачається, що розмір додаткової допомоги, яка була отримана ОСОБА_1 за перебування в зоні бойових дій в серпні 2022 року становить 31 612,90 грн. Викладені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що відповідачем здійснювалось нарахування та виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях у розмірі меншому, аніж встановлений Постанови №168 від 28.02.2022, та за менші періоди перебування у таких зонах ведення бойових дій. Просить суд взяти до уваги надані пояснення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та приймав участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів).

Так, пунктом 1 Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №319 від 11.09.2022 «Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям тактичної групи №3 військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 30 червня 2022 року» наказано здійснити донарахування особовому складу військової частини за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн, 00 коп., з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 по 30 червня 2022 року, з УРАХУВАННЯМ НАРАХОВАНОЇ ТА ВИПЛАЧЕНОЇ ДОДАТКОВОЇ ВИНАГОРОДИ в розмірі 30 000 грн. 00 коп. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №125 від 01.07.2022, відповідно до додатку 1 цього наказу.

Згідно з Додатком до наказу №319 від 11.09.2022, позивач безпосередньо перебував (брав участь) в зоні бойових дій з 27.06.2022 по 30.06.2022 (підстава: бойове розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 №1-БР/8/4т від 08.04.2022).

Пунктом 1 Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №335 від 13.09.2022 «Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям тактичної групи №3 військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 31 липня 2022 року» наказано здійснити донарахування особовому складу військової частини за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. 00 коп., з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 по 31 липня 2022 року, з УРАХУВАННЯМ НАРАХОВАНОЇ ТА ВИПЛАЧЕНОЇ ДОДАТКОВОЇ ВИНАГОРОДИ в розмірі 30 000 грн. 00 коп. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №199 від 01.08.2022, відповідно до додатку 1 цього наказу.

Згідно з Додатком до наказу №335 від 13.09.2022, позивач безпосередньо перебував (брав участь) в зоні бойових дій з 01.07.2022 по 12.07.2022 та з 18.07.2022 по 31.07.2022 (підстава: бойове розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 №1-БР/8/4т від 08.04.2022).

Пунктом 1 Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №336 від 13.09.2022 «Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям тактичної групи №3 військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 31 серпня 2022 року» наказано здійснити донарахування особовому складу військової частини за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. 00 коп., з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 по 31 серпня 2022 року, з УРАХУВАННЯМ НАРАХОВАНОЇ ТА ВИПЛАЧЕНОЇ ДОДАТКОВОЇ ВИНАГОРОДИ в розмірі 30 000 грн. 00 коп. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №285 від 01.09.2022, відповідно до додатку 1 цього наказу.

Згідно з Додатком до наказу №333 від 13.09.2022, позивач безпосередньо перебував (брав участь) в зоні бойових дій з 01.08.2022 по 14.08.2022 (підстава: бойове розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 №1-БР/8/4т від 08.04.2022).

Вищезазначені документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

У зазначений в позові спірний період позивач отримував таке грошове забезпечення:

- за квітень 2022 року, а саме з 08.04.2022 по 30.04.2022: грошове забезпечення - 12595,17 грн., індексація грошового забезпечення - 515,47 грн., додаткова винагорода - 23000,00 грн.;

- за травень 2022 року, а саме з 01.05.2022 по 31.05.2022: грошове забезпечення - 16428,50 грн., індексація грошового забезпечення - 913,01 грн., додаткова винагорода - 30000,00 грн.;

- за червень 2022 року, а саме з 01.06.2022 по 30.06.2022: грошове забезпечення - 17272,10 грн., індексація грошового забезпечення - 1017,21 грн., додаткова винагорода - 30000,00 грн., додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях за період з 27.06.2022 по 30.06.2022 - 9333,33 грн., згідно з наказом ВЧ НОМЕР_1 від 11.09.2022 №319;

- за липень 2022 року, а саме з 01.07.2022 по 31.07.2022: грошове забезпечення - 17272,10 грн., індексація грошового забезпечення - 1066,00 грн., додаткова винагорода - 30000,00 грн., додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях за період з 01.07.2022 по 12.07.2022 та з 18.07.2022 по 31.07.2022 - 58709,68 грн., згідно з наказом ВЧ НОМЕР_1 від 13.09.2022 №335;

- за серпень 2022 року, а саме з 01.08.2022 по 31.08.2022: грошове забезпечення - 17272,10 грн., індексація грошового забезпечення - 1281,80 грн., додаткова винагорода - 30000,00 грн., додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях за період з 01.08.2022 по14.08.2022 - 31612,90 грн., згідно з наказом ВЧ НОМЕР_1 від 13.09.2022 №336.

Вищевказане підтверджується: довідкою про доходи від 02.12.2023 №23/21/940, листом-відповіддю командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.12.2023 №03/196 (долучені до матеріалів справи) та не заперечується сторонами.

Вважаючи, що відповідачем не проведено нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період квітень-травень 2022 року, а також не нараховано у повному обсязі додаткові виплати за період з червня по серпень 2022 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022 від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024. Указом Президента України від 6 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, тобто, цей стан діє на момент розгляду цієї справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 1 (на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З наведеного слідує, що сам лише факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000 грн.

Згідно з Порядком, затвердженим Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022, для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів можуть використовуватися такі документи:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- наказ (по стройовій частині);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки;

- список особового складу, який залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань.

Крім цього, можуть використовуватися такі документи (за наявності):

- бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань;

- книга служби нарядів та подій, що відбувалися;

- постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад.

У телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 був визначений перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

Абзацом третім пункту 3 цієї телеграми наказано здійснювати документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.

Крім того, абзацом четвертим пункту 3 і пунктом 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 на командирів військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), покладено обов`язок надавати довідки про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах та щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Телеграмою Міністра оборони України від 18.04.2022 №248/1529 пункт 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 і додаток №1 до неї викладено в новій редакції та, зокрема, деталізовано, що в підставах про видання довідки (додаток №1) необхідно обов`язково зазначати документи, визначені абзацами третім або четвертим та абзацом п`ятим пункту 3 телеграми від 25.03.2022 №248/1298.

23.06.2022 Міністр оборони України видав окреме доручення №912/з/29, яке підлягало застосуванню з 01.06.2022, тоді як попередні телеграми Міністра оборони України наказано вважати такими, що з 01.06.2022 не застосовуються (пункти 13, 14 окремого доручення).

У пункті 1 вказаного окремого доручення розширено перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

Водночас визначений в абзацах третьому і четвертому пункту 3 окремого доручення перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців, у тому числі відряджених, у бойових діях або заходах, залишився таким самим, як у телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

Алгоритм дій посадових осіб щодо документування безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах наочно розкритий у Методичних рекомендаціях щодо заходів з організації документального підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, які затверджені начальником Генерального штабу Збройних Сил України 18.05.2022 (далі - Методичні рекомендації).

У вступі до Методичних рекомендацій зазначено, що ці рекомендації визначають механізм дій посадових осіб під час заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, передбачених пунктом 1 рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 25.03.2022 №248/1298, а їхнє застосування сприятиме забезпеченню своєчасної виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.

Відповідно до Методичних рекомендацій документальне підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях схематично здійснюється в такому порядку:

1) після отримання військовою частиною бойового розпорядження вищого штабу про передачу її в підпорядкування створеного угрупування військ та висування у район виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкт наказу по стройовій частині щодо вибуття особового складу, який залучено до виконання бойового завдання; командир підрозділу подає рапорт про особових склад підрозділу, який буде виконувати отримане завдання; начальник штабу робить відповідний запис у журналі ведення бойових дій та готує проєкт бойового наказу; командир частини видає бойовий наказ (бойове розпорядження) щодо сил і засобів та порядку виконання поставлених завдань;

2) після прибуття визначених підрозділів до району ведення бойових дій та початку виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкти наказів по стройовій частині щодо прибуття в район виконання завдань визначеного особового складу; командир підрозділу виконує бойові завдання та подає рапорти (донесення, звіти) про результати виконання бойових завдань; начальник штабу робить відповідні записи у журналі ведення бойових дій; командир частини видає бойові розпорядження щодо виконання бойових завдань;

3) під час здійснення військовою частиною заходів з організації виплати додаткової винагороди за минулий місяць: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, перевіряє, зокрема, наявність документальних підстав для видачі довідок про безпосередню участь у бойових діях військовослужбовців приданого підрозділу іншої військової частини та готує проєкти відповідних довідок за формою, визначеною додатком 1 до рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298; начальник штабу підписує відповідні довідки; командир частини підписує наказ про виплату додаткової винагороди підпорядкованому особовому складу.

За період з 09.04.2022 по 26.06.2022 позивачем до матеріалів справи не надано жодного з вищезазначених документів на підтвердження його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування позовних вимог, в тому числі за період з 09.04.2022 по 26.06.2022, позивач посилається на довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 06.12.2022 за №1649/34 виданою командиром ВЧ НОМЕР_1 , в якій зазначено, що сержант ОСОБА_1 в період з 09.04.2022 по 12.07.2022, з 18.07.2022 по 17.18.2022, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, перебуваючи в с.Кам`янське Запорізької області, с.Піски Донецької області.

Разом з тим суд наголошує, що довідка є додатковим документом, що складається з огляду на первинні документи, які підтверджують виконання безпосередніх службових дій кожним військовослужбовцем за визначений відрізок дат. Достовірність її відомостей має підтверджуватися окрім бойового наказу (розпорядження) записами в журналах бойових дій, відповідних рапортах уповноваженої особи.

Між тим, слід зауважити, що форма довідки від 06.12.2022 за №1649/34 (долучена позивачем) затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» та є підставою для отримання статусу учасника бойових дій і не визначає підстави та розмір нарахування додаткової винагороди передбаченої Постановою №168. Так, у вказаній довідці міститься примітка, що «ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій».

Форма довідки, яка дає право військовій частині визначити розмір додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, було доведено до військових частин окремим дорученням Міністра оборони України №5718/з від 06.03.2023. Така довідка видається командиром частини за наявності підтвердження факту безпосередньої участі військовослужбовця належними чином оформленими документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Довідка вказаної форми в матеріалах справи відсутня.

При цьому суд зазначає, що сам по собі факт несення позивачем військової служби у період з 09.04.2022 по 26.06.2022 не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Щодо іншого, заявленого в позові періоду, то на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі від 15.01.2024 в частині витребування доказів, відповідачем до відзиву додано: Наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №319 від 11.09.2022 «Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям тактичної групи №3 військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 30 червня 2022 року», Наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №335 від 13.09.2022 «Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям тактичної групи №3 військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 31 липня 2022 року», Наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №336 від 13.09.2022 «Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям тактичної групи №3 військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 31 серпня 2022 року».

Вищезазначені накази підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах в зоні бойових дій за період з 27.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 12.07.2022, з 18.07.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2022 по 14.08.2022 на підставі бойового розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 №1-БР/8/4т від 08.04.2022.

За вищезазначені періоди ОСОБА_1 була нарахована та виплачена додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях, що не заперечується позивачем.

Однак позивач не погоджується з розміром виплачених сум та вважає, що додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях повинна виплачуватись в розмірі 100 000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби. Альтернативний розрахунок додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях складено представником позивача у відповіді на відзив.

Проте, позивачем (представником позивача) не взято до уваги, що відповідно до наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №319 від 11.09.2022, №335 від 13.09.2022 №336 від 13.09.2022 позивачу було здійснено нарахування та виплату за період його безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. 00 коп., з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 червня по 31 серпня 2022 року, з УРАХУВАННЯМ НАРАХОВАНОЇ ТА ВИПЛАЧЕНОЇ ДОДАТКОВОЇ ВИНАГОРОДИ в розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Вказаний факт підтверджується довідкою про доходи від 02.12.2023 №23/21/940, довідкою про доходи №120 від 02.12.2023, листом-відповіддю командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.12.2023 №03/196, Індивідуальними відомостями про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зазначена обставина не була взята до уваги позивачем (представником позивача) при складанні свого контррозрахунку додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях.

Так за період з 08.04.2022 по 30.04.2022 позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 23000,00 грн.; за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн.; за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн. та додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях за період з 27.06.2022 по 30.06.2022 в розмірі 9333,33 грн.; за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн. та додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях за період з 01.07.2022 по 12.07.2022 та з 18.07.2022 по 31.07.2022 в розмірі 58709,68 грн.; за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 позивачу була додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн. та додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях за період з 01.08.2022 по14.08.2022 в розмірі 31612,90 грн.

Судом перевірений розрахунок сум нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях і він відповідає вимогам Постанови №168 та рішенню Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298.

Таким чином судом не встановлено протиправних дій (бездіяльності) відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди та додаткової винагорода за безпосередню участь в бойових діях.

З огляду на вищевказане суд визнає необґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем приписів Постанови №168 під час нарахування спірних сум грошового забезпечення.

Інші доводи позивача висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першої статті 72 та частини першої статті 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На виконання частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач обґрунтованість заявлених вимог належними та допустимими доказами не довів.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

В силу положень статті 139 КАС України судові витрати (у тому числі витрати на правничу допомогу) стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень виключно у разі задоволення позовних вимог. Ураховуючи ту обставину, що судом відмовлено у задоволенні позову, то й відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2023 року у справі №640/17086/20 (адміністративне провадження №К/9901/15171/21).

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Сердюченка Володимира Володимировича ( АДРЕСА_2 ), до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «23» травня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль