Справа № 260/276/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/276/24 пров. № А/857/5556/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

судців Онишкевича Т. В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.

представника позивача: не з`явився

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 260/276/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання дії та бездіяльності протиправними,

суддя в 1-й інстанції Гебер С.А.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також ВДВС у м. Мукачеві, відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Віктора Олексійовича ВП № 71610766 від 04 січня 2024 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні у розмірі 1700,00 грн.

На обгрунтування позовних вимог вказує про те, що оскаржувана постанова є незаконною, протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята без урахування усіх обставин у справі. Зазначає, що згідно вимоги виконавця від 10.10.2023 року, 19.10.2023 року було здійснено огляд за адресою Латорочний двір, буд. 8 квартири 3, 4 щодо належного правильного виконання рішення суду. Зазначає, що існують об`єктивні причини, які уноможливлюють або значно ускладнюють виконання рішення суду та які не залежать від власного волевиявлення позивача. Зокрема, позивачем вживались дії на оскарження рішення першої інстанції, та подано заяву на роз`яснення рішення суду, оскільки боржнику незрозуміло як виконувати дане рішення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Віктора Олексійовича про накладення штрафу від 04 січня 2024 року у виконавчому провадженні № 71610766.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а тому рішення суду слід скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що державним виконавцем з моменту відкриття виконавчого провадження вчинялися всі необхідні дії задля забезпечення належного виконання рішення суду. Вказує на те, що 04.01.2024 року державним виконавцем Тарасовим В.О. було здійснено вихід за адресою м. Мукачево, вул. Латоричний двір, буд.8 та складено акт державного виконавця, у якому зазначено, що строк на виконання рішення суду сплив та демонтаж надбудови не проведено, на підставі чого винесено оскаржувану постанову.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 року в справі № 303/4123/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють вимоги щодо предмету позову: виконавчий комітет Мукачівської міської ради, Державна Архітектурно-будівельна інспекція України в особі Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про зобов`язання вчинити дії позов задоволено.

На виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2023 року у справі №330/4123/19, судом 04.04.2023 року видано виконавчий лист (а.с. 47).

19.04.2023 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовим Віктором Олексійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 71610766 з примусового виконання виконавчого листа №303/4123/19, виданого 04.04.2023 року Мукачівським міськрайонним судом у справі № 303/4123/19 (а.с. 48).

20.06.2023 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хабарович Валерієм Валерійовичем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (а.с. 62).

02.10.2023 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовим Віктором Олексійовичем винесено постанову про поновлення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП 71610766 (а.с. 69).

Разом з тим, здійснено виклик державного виконавця, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 06.10.2023 року та зобов`язано надати: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа. а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання (а.с. 70).

10.10.2023 року державним виконавцем Тарасовим В.О. винесено вимогу виконавця №19, якою з метою належного і правильного виконання рішення суду призначено перевірку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 83).

04.12.2023 року здійснено виклик державного виконавця, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 11.12.2023 року та зобов`язано надати: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання (а.с. 91).

08.12.2023 року ОСОБА_3 подано клопотання про надання акту, який складено за наслідками огляду місця виконавчих дій від 19.10.2023 року (а.с. 92).

У відповідь на вказане клопотання, позивачу надано відповідь, про те, що акт огляду не складався, оскільки боржником не було допущено державного виконавця на горище приміщення для огляду. Про те, що акт огляду не буде складатися було повідомлено обидві сторони виконавчого провадження (а.с. 93).

13.12.2023 року ОСОБА_3 подала клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с. 94).

13.12.2023 року державним виконавцем Тарасовим В.О. винесено вимогу виконавця №19, якою зобов`язано ОСОБА_3 виконати вимоги суду, а саме провести демонтаж самочинного будівництва згідно рішення суду (а.с. 95).

Вказана вимога державного виконавця отримана позивачем 15.12.2023 року, про що свідчить її особистий підпис.

21.12.2023 року ОСОБА_3 подано клопотання про зупинення виконавчих дій за виконавчим листом №303/4123/19 від 04.04.2023 року (а.с. 97).

У відповідь на вказане клопотання, державним виконавцем надано відповідь про те, що немає жодної підстави для зупинення виконавчого провадження, так як рішення суду набрало законної сили (а.с. 104).

04.01.23024 року державним виконавцем Тарасовим В.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №303/4123/19, виданого 04.04.2023 року складено акт державного виконавця, яким встановлено, що боржником не виконано вимог суду та не проведено демонтаж самочинного будівництва (а.с. 105).

Разом з тим, 04.01.2024 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовим В.О. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700,00 гривень за не виконання рішення суду (а.с. 106), яке стало предметом розгляду даної справи.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що позивач 01.06.2023 зверталася із заявою, в якій просила зупитини виконавче провадження № 303/4123/19 у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 в справі № 303/4123/19, про що свідчить ухвала про відкриття апеляційного провадження від 15 травня 2023 року у справі № 303/4123/19.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 303/4123/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 без змін.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 07.12.2023 року позивач звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із заявою про роз`яснення рішення суду, в якій просила роз`яснити рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 року у справі №303/4123/19 в частині що стосується проведення демонтажу самочинного будівництва на горищі над квартирою АДРЕСА_2 (а.с. 19).

За результатами розгляду вказаної заяви, Мукачівським міськрайонним судом 14.02.2024 року винесено Ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернулась до суду з позовом про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що 04.01.2024 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовим Віктором Олексійовичем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн. у ВП № 71610766 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Суд першої інстанції зазначив, що при накладенні штрафу згідно оскаржуваної постанови, державний виконавець констатував факт невиконання рішення суду, але не з`ясував причин нібито невиконання рішення суду. Суд зауважує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанціх зробив висновок, що невиконання судового рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 року на даному етапі не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки позивач з метою з`ясування як виконати їй рішення суду сама звернулася до суду із заявою про роз`яснення такого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Так, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає на виконання приписів закону відповідне рішення та вчиняє дії.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення)сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 18 Закону України №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень статті 27 Закону України №1404-VIII, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

В даному випадку, спірні правовідносини склались у зв`язку із винесенням постанови про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн. у ВП № 71610766 за невиконання позивачем рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.223 року у справі №303/4123/19 без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Колегія суддв звертає увагу, що виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2023 року у справі №330/4123/19, судом 04.04.2023 року видано виконавчий лист, на піставі якого 19.04.2023 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовим Віктором Олексійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 71610766

Однак, колегія суддів звертає увагу, що позивачем 21.04.2023 було подано апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2023 року у справі №330/4123/19, за якою відкрито апеляційне провадження ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 травня 2023 року у справі № 303/4123/19.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 303/4123/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Тобто, можна зробити висновок що до 20 вересня 2023 року виконавче провадження підлягало зупиненню.

Крім цього, варто звернути увагу, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погодившись із такою відмовою, позивачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2023 року за якою було відкрито апеляційне провадження ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року у справі № 303/4123/19.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2023 року про відмову у прийнятті заяви скасувано та направлено справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що на час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та апеляційного розгляду ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2023 року виконавче провадження підлягало зупиненню.

Крім того, всновлено, що 07.12.2023 позивач звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із заявою про роз`яснення рішення суду, в якій просила роз`яснити рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 року у справі №303/4123/19 в частині що стосується проведення демонтажу самочинного будівництва на горищі над квартирою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Мукачівсього міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду відмовлено.

Вчергове, апеляційний суд зазначає, що на час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення виконавче провадження № 71610766 виконавче провадження підлягало зупиненню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів робить висновок, що на час винесення державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасовим В.О. постанови про накладення штрафу у розмірі 1700,00 гривень за не виконання рішення суду, а саме 04 січня 2024 року виконавче провадження підлягало зупиненню.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.02.2023 на даному етапі не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки позивач після прийняття рішення і до моменту винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн вживала заходів на оскарження такого рішення, перегляду, зверталась до суду із заявою про роз`яснення такого рішення для з`ясування способу виконання.

Державний виконавець повинен був проаналізувати всі обставини виконавчого провадження, слідкувати за діями позивача та у разі необхідності зупиняти провадження до розгляду тих чи інших заяв позивача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції щодо протиправності постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасова Віктора Олексійовича про накладення штрафу від 04 січня 2024 року у виконавчому провадженні № 71610766.

Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, а доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Вказане свідчить про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи результат апеляційного перегляду, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 287. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 260/276/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 21.05.24