Справа № 440/18868/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 р. Справа № 440/18868/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 (суддя Супрун Є.Б.; м. Полтава) по справі № 440/18868/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі також - відповідач, ГУФПУ в Рівненській області) в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.11.2023 №70 про відмову у призначенні їй пенсії та зобов`язати відповідача призначити (поновити) ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 17.11.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.11.2023 №70.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 17.11.2023.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі № 440/18868/23 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач, з посиланням на положення абз. 3 пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зазначає, що згідно з поданими документами позивач зареєстрована на тимчасово окупованій території України АР Крим, м. Саки та отримувала пенсію, що підтверджується позивачкою, тому враховуючи, що в ЕПС відсутні документи про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації, ГУПФУ в Рівненській області правомірно прийнято рішення від 17.11.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивача 14.12.1999 Сакським МРВ ГУ МВС України в Криму (а.с. 24-27)

З 09.12.1993 позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Позивач у позовній заяві зазначає, що з 2008 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Саки та Сакському районі та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Від початку окупації АР Крим пенсійні виплати здійснювалися органами окупаційної влади. У 2021 році позивач виїхала з АР Крим до Полтавської області, а саме - до с. Сенча Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області для здійснення догляду за хворою матір`ю. 24.02.2022 розпочалося повномасштабне вторгнення країни агресора в Україну, у зв`язку з чим повернутися до АР Крим позивач не може та не має бажання, виплати окупаційною владою їй були припинені.

Згідно з довідкою від 06.04.2023 №1616- ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

17.11.2023 позивач звернулася до пенсійного органу через Лохвицьке ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком, додавши до заяви, окрім документів, що посвідчують особу:

- довідку від 01.11.2023 №308 про навчання в ТУ №7 м. Зінькова Полтавської області, видану Регіональним центром професійно-технічної освіти м. Зіньків (а.с. 37);

- довідку від 01.11.2023 №309 про реорганізацію ТУ №7 м. Зінькова Полтавської області, видану Регіональним центром професійно-технічної освіти м. Зіньків (а.с. 35);

- довідку ОК-5 (а.с. 31-34);

- довідку від 08.11.2023 №1111 Відділу соціального захисту населення №3 Миргородської РДА про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 36);

- довідку від 09.04.2008 №127/03-72 про реєстрацію шлюбу, видану Відділом РАЦС Лохвицького РУЮ Полтавської області (а.с. 30);

- витяг з реєстру територіальної громади (а.с. 29).

За висновком пенсійного органу, аналіз документів, поданих ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком, показав, що необхідний пенсійний вік становить 55 років, вік заявника 70 років 9 місяців 9 днів. Необхідний страховий стаж становить 15 років, страховий стаж позивача - 16 років 6 місяців 26 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви, рішенням ГУПФ в Рівненській області (за екстериторіальністю) від 22.11.2023 №70 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки в ЕПС відсутні документи про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ (а.с. 20).

Позивач, вважаючи це рішення таким, що порушує її конституційне право на пенсію за віком, звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення ГУПФ у Рівненській області від 22.11.2023 №70, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є таким, що порушує право на соціальний захист, не відповідає принципу верховенства права, тому таке рішення слід скасувати як протиправне.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону № 1058-IV право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку, чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідно виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено право осіб на призначення пенсії за віком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).

Згідно з п.1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 1.7 Порядку №22-1 передбачено, що за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (п. 1.8 Порядку № 22-1).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачений перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком.

Пунктом 2.8 Порядку № 22-1 передбачений порядок поновлення виплати пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до п. 4.1. Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п.4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п, 4.7. Порядку № 22-1).

Як встановлено судом, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 1058-IV, відповідач керувався положеннями п. 2.8 пп. 3 абзацу 4 Порядку №22-1 та зазначив про відсутність в ЕПС документів про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Надаючи правову оцінку вказаним підставам для відмови в призначенні пенсії позивачу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 2.8 пп. 3 абзацу 4 Постанови № 22-1, громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

У свою чергу, згідно з п. 1.5 Порядку №22-1, розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 234.

Механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації визначений Порядком виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 2 липня 2014 року № 234.

Згідно з пунктами 3, 4 зазначеного Порядку особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Беручи до уваги наведені положення, суд зазначає, що вказаний порядок забезпечення реалізації, зокрема, права на пенсійне забезпечення стосується осіб, які проживають на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Разом з тим, на час звернення до пенсійного органу (17.11.2023) позивач не проживала на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя (проживає в с. Сенча Полтавської області), а тому до неї не застосовуються положення Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 234.

Відповідно, не застосовується і п. 2.8 пп. 3 абзацу 4 Постанови № 22-1, який розповсюджує свою дію виключно на громадян України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на час вирішення питання про поновлення раніше призначеної пенсії.

Натомість, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, позивачка звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком, як внутрішньо переміщена особа, статус якої підтверджується довідкою від 06.04.2023 №1616-, а не як особа, що проживає на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримує пенсії та соціальні послуги від Пенсійного фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

Згідно з п. 1.5 Порядку №22-1, внутрішньо переміщені особи (крім осіб, зазначених в абзаці двадцять четвертому пункту 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509) подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою) установлено, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Під час звернення внутрішньо переміщеної особи із заявою про призначення, відновлення чи продовження виплати пенсії та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України, з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики. Територіальні органи Пенсійного фонду України можуть провести ідентифікацію особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг. Під час сеансу такого відеоконференцзв`язку пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, визначеного правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.

Під час формування списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (Офіційний вісник України, 1999 р., № 35, ст. 1803; 2016 р., № 79, ст. 2636), зазначаються відомості про отримувачів пенсій та грошової допомоги, які є внутрішньо переміщеними особами.

За результатами аналізу наведених норм колегія суддів доходить висновку, що призначення (поновлення виплати) пенсій особам, які проживали на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, залишили її та зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. При цьому умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк». Особливого порядку відновлення пенсійних виплат для внутрішньо переміщених осіб з окупованої території Автономної Республіки Крим чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі пп. 3 абзацу 4 п. 2.8 Постанови № 22-1, через відсутність в ЕПС документів про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації, є протиправним, прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення відповідачем не було враховано статус заявника та положення чинного законодавства, що регулюють питання призначення та поновлення виплати раніше призначеної пенсії внутрішньо переміщеним особам.

У свою чергу, суд першої інстанції, зобов`язуючи відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 17.11.2023 не врахував доводів позивача, що вона з 2008 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Саки та Сакському районі та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто, за твердженнями позивача, вказаний вид пенсії вже був призначений ОСОБА_1 у 2008 році відповідно до норм чинного на той час законодавства України. Відповідно, у такому випадку відповідач мав вирішити питання про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу. При цьому, колегія суддів зауважує, що у позовній заяві позивач просила суд зобов`язати відповідача призначити (поновити) їй виплату пенсії за віком з 17.11.2023.

Вказані обставини не були також з`ясовані та відображені відповідачем в оскаржуваному рішенні від 22.11.2023. Разом з цим колегія суддів враховує, що при розгляді заяви позивача ГУПФУ в Рівненькій області керувалося положеннями п. 2.8 Порядку № 22-1, яким урегульоване питання саме поновлення виплати пенсії, а не її призначення, проте безпідставно застосував положення пп. 3 абзацу 4 п. 2.8 цього Порядку, який не підлягає застосуванню у спірному випадку.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що для переведення виплати пенсії позивача за новим місцем проживання ГУПФУ має надіслати запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначив пенсію за попереднім місцем проживання, з огляду на захоплення АРК РФ, то до компетентного органу російської федерації; отримати підтвердження припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду російської федерації.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок не ґрунтується на положеннях законодавства, що регулює спірні правовідносини, та є необґрунтованим, адже позивач із заявою про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання до відповідача не зверталася, доказів того, що позивачу здійснювалась виплата пенсії територіальними органами Пенсійного фонду України за попереднім місцем проживання в АР Крим у період 2014-2021 рр. відповідно до Порядку № 234 матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що позивачу виплачувалась пенсія після повернення останньої на підконтрольну територію України у 2021 році та на час звернення із заявою від 17.11.2023. У свою чергу, варто зазначити, що переведення виплати пенсії за новим місцем проживання можливе лише у випадку здійснення такої виплати за попереднім місцем проживання, чого в межах розгляду цієї справи не було встановлено судом. При цьому обставини призначення позивачу пенсії за віком та припинення її виплати не були предметом дослідження судом при вирішенні цієї справи, питання про поновлення виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , у випадку припинення її виплати, не було вирішено відповідачем. Крім того, як вже було зазначено вище, підтвердження щодо припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду російської федерації необхідне лише у випадках вирішення питання про виплату пенсії громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, в порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 234, а не для громадян, які проживають на території, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Норми чинного законодавства не містять вимог щодо необхідності підтвердження припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання як умови для призначення/поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009) 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За приписами ч. 2 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що зміст поданих позивачем документів, з урахуванням наявної у відповідача інформації, підтверджують право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV, а отже за наслідками їх розгляду відповідач мав усі правові підстави як для поновлення виплати раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, у випадку припинення її виплати пенсійним органом з підстав проживання позивача на тимчасово окупованій території України, так і для призначення пенсії позивачу відповідно до поданої заяви від 17.11.2023.

З цих підстав та враховуючи, що відповідачем під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії не були з`ясовані та враховані усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, про які зазначено вище, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання ГУПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії, з урахуванням висновків суду викладених у цьому судовому рішенні, та прийняти за наслідками її розгляду відповідне рішення щодо призначення позивачу пенсії відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що вирішуючи спір у справі суд першої інстанції не надав правової оцінки підставам прийняття оскаржуваного у цій справі рішення відповідача, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та допустився порушення норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі № 440/18868/23 - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (; вул. О. Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33004) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.11.2023 №70.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії від 17.11.2023, з урахуванням висновків суду викладених у цьому судовому рішенні, та прийняти за наслідками розгляду заяви відповідне рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова