Справа № 344/2005/24
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2005/24
Провадження № 2-а/344/64/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Мациборки С.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, а також закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 25 січня 2024 року відносно неї поліцейським з сектору поліцейської дільниці №1 (м.Монастириськ) Відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділення поліції ГУНП в Тернопільській області була винесена постанова серії БАД №936340 за ч.2 ст.36 КУпАП, ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав зазначених у позові.

Від відповідача 04.03.2024 надійшов відзив, де зазначено про безпідставність позову, а також те, що винесена постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, долучено відеодиск, на якому вказане порушення ПДР позивачем.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2024 року первісного відповідача: сектор поліцейської дільниці №1 (м.Монастириськ) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП Тернопільській області на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

08.04.2024 року позивач подала відповідь на відзив в якому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві зазначив про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП.

Судом установлено, що 25 січня 2024 року відносно позивача поліцейським з сектору поліцейської дільниці №1 (м.Монастириськ) Відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділення поліції ГУНП в Тернопільській області була винесена постанова серії БАД №936340 за ч.2 ст.36 КУпАП, ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1,2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 25.01.2024 об 13год.40хв. Т13 здійснила обгін попутного автомобіля на перехресті, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1 чим порушила підпункти 14.6 (а), 8.5.1 ПДР України.

З постанови також вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та 2 ст. 122 КУпАП та застосовано ч.2 ст. 36 КУпАП, оскільки якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень..

Частина перша статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за неревищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 14.6.а ПДР України, обгін заборонено на перехресті.

У відповідності до п.8.5.1 ПДР України, Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, на переконання суду, поліцейський, під час розгляду даної справи не дотримався зазначених норм.

Зокрема, було отримані тільки документи надані водієм та відбулось винесення постанови без дотримання розгляду справи про адмін..правопорушення (роз`яснення прав, початку розгляду обміну справи, тощо).

Як встановлено судом та вбачається з відеозапису, наданого суду представником відповідача, встановлено наявність відеозапису із камери відео реєстратора автомобіля патрульних поліцейських. Однак, з наданого відеозапису неможливо констатувати (встановити) факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскільки такий не відображає самих відомостей вчинення з порушенням п.14.6 (а) та 8.5.1 ПДР України.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення позивачем зазначеної статті КУпАП, матеріали справи не містять.

Відтак, суд вважає, що оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, а також закриття провадження задовольнити.

Постанову серії БАД №936340 від 25 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 22 травня 2024 року.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА