Справа № 620/255/24
Суддя: Маринчак Нінель Євгеніївна
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/255/24 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Черпака Ю.К, Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач, апелянт), Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 13 грудня 2023 року № 57.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 11 грудня 2023 року на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VІІІ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Територіальним управлінням ДСА України у Чернігівській області від 01 грудня 2023 року № 844 та № 845.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області є протиправним та таким, що порушує принцип законності та верховенства права, суперечить чинному законодавству та порушує конституційне право ОСОБА_1 на гідне пенсійне забезпечення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні спірного рішення суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Апелянт зазначає, що позивач просить перевести його на раніше отримувану пенсію із урахуванням нової довідки про заробітну плату, за відсутності для того правових підстав.

За позицією апелянта, позивач зловживає правом на отримання пенсії виходячи з оновленого заробітку, що за своєю правовою сутністю є фактично перерахунком пенсії за нормами Закону України «Про державну службу», право на який не передбачено законодавством України.

В частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянт зазначає про помилковість визначення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області як пенсійного органу, що має здійснити переведення, перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , оскільки спірну відмову прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року та від 30 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області до суду апеляційної інстанції письмових відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV ) і перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж понад 39 років, з яких понад 20 років стажу державного службовця.

11 грудня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо переведення з пенсії за віком, яку отримує згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року №889-VІІІ.

До заяви додано довідки Територіального управління ДСА України в Чернігівській області: №844 від 01 грудня 2023 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію, не займає посад державної служби; № 845 від 01 грудня 2023 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Супровідним листом від 18 грудня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про відмову у задоволенні його заяви та надіслало копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13 грудня 2023 року № 57.

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13 грудня 2023 року № 57 про відсутність у позивача права на пенсію згідно з частиною першою статті 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VIII «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам справи, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VІІІ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року (далі - Закон №889-VІІІ) з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України №3723-XII «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ «Про державну службу» передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 січня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач має стаж на посаді державної служби 20 років 06 місяців 09 днів, працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців (старший судовий розпорядник Щорського районного суду Чернігівської області), досяг пенсійного віку (68 років), передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач має право на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Щодо вимоги позивача про перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Територіальним управлінням ДСА України у Чернігівській області від 01 грудня 2023 року № 844 та № 845, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач з 10 серпня 2015 року по 02 грудня 2021 року отримував пенсію відповідно до Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

З 03 грудня 2021 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

11 грудня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо переведення з пенсії за віком, яку отримує згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону України №889-VІІІ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, колегія суддів зауважує, що в даному випадку має місце призначення іншого виду пенсії, а саме за віком згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-XІІ та визначає доводи позивача щодо наявності у нього права на перерахунок пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Територіальним управлінням ДСА України у Чернігівській області від 01 грудня 2023 року № 844 та № 845, обґрунтованими.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18 та Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21, від 09 квітня 2024 року у справі № 560/9407/22.

На підставі системного аналізу обставин справи, норм чинного законодавства та вищезазначених правових позиції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 13 грудня 2023 року № 57 та наявністю підстав для його скасування.

В частині доводів апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення від 13 грудня 2023 року № 57 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності, і саме зазначений пенсійний орган досліджував документи позивача, вирішував питання щодо наявності та підстав для переведення з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09 липня 2003 року №1058-ІV затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності Постанова Правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання перевести ОСОБА_1 з 11 грудня 2023 року на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VІІІ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року та здійснення перерахунку і виплати пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Територіальним управлінням ДСА України у Чернігівській області від 01 грудня 2023 року № 844 та № 845 є саме Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 .

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у переведенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції неправильно визначив пенсійний орган для покладення зобов`язання щодо вчинення певних дій.

Таким чином, посилання апелянта щодо порушення норм процесуального права колегія суддів вважає обґрунтованими.

Отже, з огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про необхідність зміни судового рішення в резолютивній частині.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 315, 317 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі № 620/255/24 у абзацах першому та третьому резолютивної частини змінити, виклавши їх в наступній редакції:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 1 пов., к.58, 61000, ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 11 грудня 2023 року на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VІІІ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Територіальним управлінням ДСА України у Чернігівській області від 01 грудня 2023 року № 844 та № 845.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач Маринчак Н.Є.

Судді: Черпак Ю.К.

Штульман І.В.