Справа № 320/15843/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року № 320/15843/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі також Головне управління, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову №34 Про накладення штрафу передбаченого статтею 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин» винесену 04 листопада 2011 року Головним державним інспектором ГУ Держпродспоживслужби в місті Києві Рубаном О. М. (далі також оскаржувана постанова).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі № 320/15843/21 та встановлено, що її розгляд буде відбуватись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення порядку проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) та оформлення його результатів з порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що спірну постанову прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, підстави для його скасування відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У період з 20 травня 2019 року по 22 травня 2019 року Головним управлінням у ФОП ОСОБА_1 проведено інспектування та за результатами якого складено акт від 22 травня 2019 року № 2331-2, примірник якого отримано особисто позивачем під підпис.

На підставі вказаного вище акту, відповідачем було видано позивачу обов`язковий до виконання припис про усунення порушень вимог законодавства від 27 травня 2019 року №530.

11 липня 2019 року на адресу Головного управління надійшла заява від ОСОБА_1 на отримання експлуатаційного дозволу оператором ринку, що провадять діяльність, пов`язану з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження.

19 липня 2019 року Головним управлінням видано наказ на проведення інспектування № 3323 та направлення на проведення заходу від №2674 з підставою проведення заходу: на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 10 липня 2019 року.

За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин відповідачем складено акт від 25 липня 2019 року №3323-2, примірник якого отримано особисто позивачем під підпис.

07 серпня 2019 року Головним управлінням видано наказ про відмову у видачі експлуатаційного дозволу № 3726, згідно заяви ФОП ОСОБА_1 від 10 липня 2019 року реєстраційний номер 50030-02-07, на підставі результатів позапланового інспектування потужності за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 72 щодо її відповідності санітарним заходам (акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин від 25 липня 2019 року №3323-2).

17 вересня 2019 року за вх-16366/06-04.0 на адресу відповідача надійшла заява позивача на отримання експлуатаційного дозволу оператором ринку, що провадять діяльність, пов`язану з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження.

19 вересня 2019 року Головним управлінням видано наказ на проведення інспектування № 4536 та направлення на проведення заходу №3635 з підставою проведення заходу: на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 16 вересня 2019 року.

За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин відповідачем складено акт від 01 жовтня 2019 року №4536-2, примірник якого отримано особисто позивачем під підпис.

Також, на підставі акту перевірки від 01 жовтня 2019 року №4536-2, Головним управлінням відносно позивача видано обов`язковий до виконання припис про усунення порушень вимог законодавства від 03 жовтня 2019 року №939.

10 жовтня 2019 року Головним управлінням видано наказ про відмову у видачі експлуатаційного дозволу № 5011, згідно заяви ФОП ОСОБА_1 від 16 вересня 2019 року реєстраційний номер 50320-02-07, на підставі результатів позапланового інспектування потужності за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 72 щодо її відповідності санітарним заходам (акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин від 01 жовтня 2019 року №4536-2).

19 квітня 2021 року за № вх-10576/06-04.0 на адресу Головного управління від Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві надійшов лист (вих. № 121 від 16 квітня 2021 року) з переліком операторів ринку, які на 2021 рік мають договірні відносини з Об`єднанням ветеринарної медицини в м. Києві про надання державних ветеринарно-санітарних послуг та не мають експлуатаційних дозволів або державної реєстрації потужності, згідно доданого додатку.

На підставі вказаного вище листа Головним управлінням було видано наказ про проведення позапланового заходу (інспектування) від 27 квітня 2021 року № 1572 та Направлення на проведення заходу від 27 квітня 2021 року № 1390 зі строком здійснення заходу з 28 квітня 2021 року по 14 травня 2021 року.

Предметом здійснення заходу було дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів з питань, викладених у листі Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві від 16 квітня 2021 року № 121 (з проведенням відеофіксації).

Направлення на проведення заходу від 27 квітня 2021 року № 1390 особисто під підпис отримав ОСОБА_1 05 травня 2021 року.

За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин був складений акт від 05 травня 2021 року № 1572-2 в якому зафіксовані наступні порушення: потужність не має актуального експлуатаційного дозволу.

Примірник акту вручено позивачу особисто 07 травня 2021 року під підпис, що підтверджується відміткою у акті.

06 травня 2021 року головний державний інспектор ОСОБА_2 розглянув матеріали проведення позапланового інспектування ФОП ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 (акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин від 05 травня 2021 року №1572-2, та за результатами розгляду виніс рішення про тимчасове припинення виробництва та обігу харчових продуктів від 06 травня 2021 року № 10.

Крім того, на підставі акту перевірки від 05 травня 2021 року №1572-2 спеціалістами Головного управління 21 жовтня 2021 року складено Протокол № 61 про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, примірник якого отримано особисто позивачем.

22 жовтня 2021 року позивачу вручено повідомлення про розгляд справи про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (№Вих-04.0/17423 від 21 жовтня 2021 року) на 04 листопада 2021 року о 14 годині 00 хвилин.

04 листопада 2021 року Головним державним інспектором ОСОБА_2 були розглянуті матеріали справи відносно ФОП ОСОБА_1 та за результатами розгляду винесено постанову № 34 про накладення штрафу, передбаченого статтею 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 04 листопада 2021 року, яку вручено особисто під підпис позивачу за результатами розгляду справи.

Вказаною постановою за встановлені порушення - потужність не має актуального експлуатаційного дозволу, на позивача накладено штраф у розмірі 120 000, 00 грн.

Не погоджуючись з такою постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі також Порядок № 667) регламентовано, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади.

Згідно абз. 1, пункту 1 частини 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 02 квітня 2017 року № 209 (далі також Положення №209), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує реалізацію державної політики у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів, а саме: забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю) за здоров`ям та благополуччям тварин, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів.

Відповідно до абз. 2, 3, 5, 21 пункту 1 частини 4 Положення №209, Головне управління здійснює державний нагляд (контроль) за тваринами, харчовими продуктами, іншими об`єктами санітарних заходів, пов`язаними з продуктами тваринного походження; діяльністю суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини); проведенням ветеринарно-санітарної експертизи на потужностях, які використовуються для виробництва та/або обігу тварин, харчових продуктів, а також на агропродовольчих ринках та за місцем проведення ярмарок; координує діяльність установ ветеринарної медицини з організації та проведення державної ветеринарно-санітарної експертизи харчових продуктів, неїстівних продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, кормових добавок, преміксів та кормів, забезпечує проведення ветеринарно-санітарних заходів щодо перевірки безпечності харчових продуктів.

За визначенням статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також Закон № 877), заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За приписами статі 2 Закону № 877, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Так, правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України визначає Закон України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (далі також Закон № 2042).

Частинами 3-5 статті 18 Закону № 2042 встановлено, що заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю. Аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, проводиться за умови повідомлення оператора ринку не пізніше ніж за три робочі дні до здійснення такого заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) оператора ринку, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та/або відправленням електронної пошти на відповідну адресу оператора ринку, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або вручається особисто під розписку керівнику чи представнику оператора ринку.

Заходи державного контролю можуть здійснюватися позапланово у разі виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо невідповідності, а також в інших встановлених законом випадках.

Державний контроль здійснюється на будь-якій стадії виробництва та обігу харчових продуктів та кормів. Періодичність здійснення планових заходів державного контролю кожної потужності визначається на підставі ризик-орієнтованого підходу та має враховувати:

1) визначені ризики, пов`язані з тваринами, харчовими продуктами, кормами, операторами ринку, використанням харчових продуктів або кормів, процесів, матеріалів, речовин, здійсненням діяльності або операцій, які можуть справити негативний вплив на безпечність харчових продуктів та/або кормів, здоров`я та благополуччя тварин;

2) результати здійснення попередніх заходів державного контролю;

3) ефективність процедур, які застосовуються оператором ринку з метою дотримання законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин;

4) інформацію, яка може свідчити про невідповідність.

Згідно з ч. 1 статті 19 Закону № 2042, заходи державного контролю здійснюються у формі аудиту, інспектування, передзабійного та післязабійного огляду, відбору зразків, лабораторного дослідження (випробування), документальної перевірки, перевірки відповідності, фізичної перевірки. У межах заходів державного контролю здійснюється державний моніторинг.

Відповідно до ч. 4 статті 19 Закону № 2042, інспектування передбачає перевірку дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин та відповідності їх діяльності вимогам щодо:

1) гігієни;

2) плану коригувальних дій, розробленого та впровадженого оператором ринку за результатами попередніх перевірок;

3) інцидентів, пов`язаних з безпечністю харчових продуктів та/або кормів.

Інспектування може включати в себе перевірку потужностей, прилеглої території, приміщень, обладнання та інвентарю, транспортних засобів, а також харчових продуктів та кормів; сировини, інгредієнтів, допоміжних матеріалів для переробки, які використовуються для приготування та виробництва харчових продуктів та кормів, напівфабрикатів; предметів та матеріалів, що контактують з харчовими продуктами; засобів та процесів прибирання і догляду, а також пестицидів; маркування, зовнішнього вигляду та реклами; простежуваності.

Положеннями чч. 1-4 статті 23 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (далі також Закон № 771/97-ВР) встановлено, що експлуатаційний дозвіл отримують оператори ринку, що провадять діяльність, пов`язану з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження.

Обов`язок отримання експлуатаційного дозволу не поширюється в частині відповідної діяльності на операторів ринку, які здійснюють:

первинне виробництво харчових продуктів тваринного походження, а також пов`язану з ним діяльність, зокрема зберігання та поводження з первинною продукцією в місці первинного виробництва, за умови що при цьому істотно не змінюється стан такої продукції;

транспортування харчових продуктів тваринного походження, у тому числі тих, які потребують дотримання температурного режиму та не можуть зберігатися при температурі вище 10 °C, залишаючись придатними для споживання людиною;

зберігання харчових продуктів тваринного походження, які не потребують дотримання температурного режиму та можуть зберігатися при температурі вище 10 °C, залишаючись придатними для споживання людиною;

виробництво та/або зберігання харчових продуктів, інгредієнтами яких є виключно продукти рослинного походження та/або перероблені продукти тваринного походження;

експлуатацію закладів громадського харчування та закладів роздрібної торгівлі, що відповідають вимогам, встановленим Кабінетом Міністрів України. До моменту встановлення таких вимог цей виняток поширюється на всі заклади громадського харчування та заклади роздрібної торгівлі.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані отримати експлуатаційний дозвіл на кожну окрему потужність до початку її експлуатації.

Експлуатаційний дозвіл видається на потужності, що розташовані за однією адресою (з деталізацією на рівні виробничої лінії та/або харчових продуктів залежно від виду діяльності оператора ринку) і визначені оператором ринку.

Експлуатаційний дозвіл видається територіальним органом компетентного органу.

Частинами 7-13 статті 23 Закону № 771/97-ВР встановлено, що підставою для відмови у видачі експлуатаційного дозволу є:

1) відсутність у заяві про видачу експлуатаційного дозволу інформації, що вимагається згідно із законом;

2) виявлення у заяві про видачу експлуатаційного дозволу недостовірних відомостей;

3) встановлення за результатами інспектування потужності її невідповідності вимогам законодавства;

4) за заявою агропродовольчого ринку - незабезпечення агропродовольчим ринком належних умов для роботи лабораторії, зокрема, ненадання у користування службових приміщень, облаштованих опаленням, електрикою, вентиляцією, водопроводом з гарячою і холодною водою, каналізацією.

Відмова у видачі експлуатаційного дозволу з підстав, не передбачених цим Законом, забороняється. У рішенні про відмову у видачі експлуатаційного дозволу обов`язково зазначаються підстава для відмови та фактичні обставини, що підтверджують наявність такої підстави.

Рішення про видачу або про відмову у видачі експлуатаційного дозволу приймається не пізніше 30 календарних днів з дня отримання територіальним органом компетентного органу відповідної заяви від оператора ринку.

Копія рішення про видачу або про відмову у видачі експлуатаційного дозволу надається (надсилається) оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Рішення про відмову у видачі експлуатаційного дозволу може бути оскаржене до компетентного органу або суду.

Після усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі експлуатаційного дозволу, оператор ринку має право повторно звернутися із заявою про видачу експлуатаційного дозволу.

Потужностям, щодо яких прийнято рішення про видачу експлуатаційного дозволу, присвоюється реєстраційний номер.

За правилами ч. 19 статті 23 Закону № 771/97-ВР, у разі реконструкції потужності, на яку видано експлуатаційний дозвіл, що має наслідком істотну зміну характеристик виробничих приміщень та технологічних процесів або видів діяльності, зазначених в експлуатаційному дозволі, оператор ринку повинен не пізніше ніж за 15 календарних днів до відновлення експлуатації потужності звернутися до територіального органу компетентного органу із заявою про проведення позапланового інспектування потужності. Інспектування такої потужності проводиться протягом 15 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від оператора ринку. Оператор ринку має право відновити експлуатацію потужності після проведення відповідної реконструкції, якщо за результатами інспектування встановлено відповідність потужності вимогам законодавства.

Юридичні особи і фізичні особи - підприємці несуть відповідальність за такі правопорушення: виробництво, зберігання харчових продуктів або кормів без отримання експлуатаційного дозволу на відповідну потужність, якщо обов`язковість його отримання встановлена законом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат (пункт 3 частини 1 статті 65 Закону № 2042).

Судом встановлено, що в ході проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання оператором ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, Головним управлінням було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не має актуального експлуатаційного дозволу потужності за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок встановленого порушення до позивача спірною постановою застосовано штраф у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону № 2042 у розмірі 120 000, 00 грн.

При цьому, в своєму позові ОСОБА_1 не спростовує висновків Головного управління про порушенням ним вимог Закону № 2042 щодо відсутності актуального експлуатаційного дозволу, а лише наголошує на порушення контролюючим органом порядку проведення позапланового інспектування.

Суд не погоджується із такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Згідно направлення на проведення заходу від 21 квітня 2021 року№ 1390 предметом здійснення заходу було дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів з питань, викладених у листі Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві від 16 квітня 2021 року №121 (з проведенням відеофіксації).

У листі Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві від 16 квітня 2021 року №121 чітко зазначена інформація про перелік операторів ринку, які станом на 2021 рік мають договірні відносини з Об`єднанням ветеринарної медицини в м. Києві про надання державних ветеринарно-санітарних послуг та не мають експлуатаційних дозволів або державної реєстрації потужності, згідно доданого додатку.

Згідно витягу з додатку до листа Об`єднання ветеринарної медицини в м. Києві від 16 квітня 2021 року № 121, під номером №56 зазначено оператора ринку ФОП Ал ОСОБА_3 , який має цех по виготовленню м`ясних напівфабрикатів та м`яса свинини, яловичини, курятини, баранини, конини та готових м`ясопродуктів.

Актом перевірки встановлено відсутність у позивача актуального експлуатаційного дозволу потужності, що відпадає питанню, необхідність перевірки якого стала підставою для здійснення цього заходу.

Направлення на проведення заходу від 21 квітня 2021 року№ 1390 особисто під підпис отримав ОСОБА_1 05 травня 2021 року, що свідчить про відсутність порушення відповідачем вимог частин 1, 3 статті 6 Закону № 877.

Досліджені в судовому порядку розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю) Головного управляння, складені за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) є такими, що відповідають вимогам статті 7 Закону №877.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління із заявами на отримання експлуатаційного дозволу оператором ринку, що провадять діяльність, пов`язану з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження, за наслідками розгляду яких приймались рішення про відмову у видачі експлуатаційного дозволу.

Враховуючи відсутність на момент проведення позапланового інспектування потужності за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 72 актуального експлуатаційного дозволу, що не спростовано позивачем під час розгляду справи, відповідачем правомірно прийнято постанову про застосування відносно нього штрафу, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, оскаржувана в межах розгляду даної справи постанова вважається такою, що прийнята з урахуванням критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд доходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.