Справа № 260/672/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 травня 2024 року м. Ужгород № 260/672/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді - Калинич Я.М.
при секретарі судового засідання - Деяк О.М.
позивач за первісним позовом (відповідач 2 за зустрічним позовом): не з`явився,
відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): не з`явився,
відповідач 1 за зустрічним позовом: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі первісним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення та податкової вимоги,
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву протягом 15 днів з дня отримання ухвали.
11 березня 2024 року від представника фізичної особи ОСОБА_1 надійшов до суду зустрічний позов до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Головного управління ДПС у Вінницькій області у адміністративній справі №260/672/24, яким просить суд визнати протиправними та скасувати:
Ухвалою суду від 13 березня 2024 року зустрічний позов прийнято до розгляду, позовні вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №260/672/24.
У зв`язку з цим, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року закрито провадження у справі за зустрічним позовом на підставі п.8 ч.1 ст. 238 КАС України.
Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року первісний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишено без розгляду.
01 травня 2024 року та 06 травня 2024 року до суду від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 надійшли заяви про стягнення судових витрат, а саме витрати пов`язані з наданням правничої допомоги адвокатом у розмірі 6000,00 грн.
03 травня 2024 року до суду від представника Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшло до суду заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу. Зазначає, що оскільки справа є незначної складності та невелика за обсягом процесуальних документів, не потребує багато часу на виконання адвокатом відповідних робіт, вважає, що доцільне відмовити у задоволенні заяви.
03 травня 2024 рокута 07 травня 2024 року до суду надійшли клопотання представника Головного управління ДПС у Закарпатській області, в яких зазначає, що дана справа є типовою, незначної складності та не потребує значних зусиль та часу для формування правової позиції. За таких умов переконана, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. є очевидно завищеним та необгрунтованим. Просить відмовити у задоволенні такої.
Сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення такого.
В матеріалах справи міститься заява від представника Головного управління ДПС у Вінницькій області про розгляд заяви без її участі.
У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).
Частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.
Нормами ч. 1 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно зі ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).
Згідно ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Як вбачається з поданих представником відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) документів, позивач заявив до відшкодування 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) долучив ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1119191 від 11.03.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 30.04.2024 року та звіт про виконання умов договору від 28.03.2024 року.
Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Ч. 7 ст. 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В свою чергу ч.ч 7 та 9 зазначеної статті встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.
При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.04.2019 року у справі №826/9047/16.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг, адвокатом надано наступні послуги з правової допомоги:
- подання відзиву у справі №260/672/24 - 1000,00 грн.;
- подання зустрічного позову у справі №260/672/24 - 3000,00 грн.;
-участь адвоката у судових засіданнях - 2000,00 грн.
Загальна вартість наданих ОСОБА_1 згідно з актом виконаних робіт послуг на правову допомогу склала 6000,00 грн.
Дослідивши заявлене обґрунтування витрат на правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку, що такі не відповідають критерію розумності їх розміру у співвідношенні до складності справи, а тому не можуть бути визнані судом обґрунтованими у розмірі, зазначеному позивачем.
Так, суд зазначає, що дана справа є справою незначної складності зі сталою судовою практикою вирішення спірного питання.
Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) та його представник не надали обґрунтованих доказів того, що підготовка позовної заяви та інших документів у даній справі вимагала значного обсягу та за своїми характеристиками була віднесено до категорії складних справ.
З огляду на зазначене, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) витрат, суд дійшов висновку, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь ОСОБА_1 підлягає вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 143, 243, 252 КАС України, суд, -
Заяву представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.
Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому повний текст додаткового рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 травня 2024 року.
Суддя Я. М. Калинич