Справа № 280/4747/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2024 року м. Дніпросправа № 280/4747/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023 в адміністративній справі №280/4747/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 по 15.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 28 невикористаних календарних діб додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019-2020 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 по 15.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 28 невикористаних календарних діб додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019-2020 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 25.11.2015 по 15.12.2020 позивач проходив військову службу у Військової частини НОМЕР_2 та був зарахований на грошове забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що у період з 30.01.2020 по 15.12.2020 грошове зебезпечення відповідачем виплачувалось у заниженому розмірі, а саме: при встановленні посадового окладу та окладу за військовим званням було застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018. Позивач вважає, що при встановленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 30.01.2020 по 15.12.2020 відповідачем мав бути застосований прожитклвий мінімум для працездатних осіб встановлений законом станом на 01.01.2020. Вважає дії відповідача щодо виплати грошового забезпечення у заниженому розмірі протиправними. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023 позов задоволено. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 15.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 28 невикористаних календарних діб додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019-2020 роки, без урахування розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 30.01.2020 по 15.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 28 невикористаних календарних діб додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019-2020 роки, з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволені позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції, ІВідповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.11.2015 №224 ОСОБА_1 з 25.11.2015 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.12.2020 №240 ОСОБА_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.12.2020 №48-РС відповідно до п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який здав справи та посаду з 15.12.2020 виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення.

Вказаним наказом також було передбачено виплату грошової компенсації за невикористану відпустку за 2020 рік у кількості 8 календарних днів, виплату грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2019, 2020 роки, як учаснику бойових дій у кількості 28 календарних днів. Грошову допомогу на оздоровлення, передбачену наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 за 2020 рік одержував. Матеріальну допомогу, передбачену наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та наказом Міністерства оборони України від 04.03.2020 №84 у 2020 році одержував. Виплатити премію в розмірі 100% посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років з 01.12. по 15.12.2020.

Вважаючи дій відповідача, що полягають в обчисленні та виплаті позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 по 15.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 28 невикористаних календарних діб додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019-2020 роки, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29 січня 2020 р., дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до змін, внесених Постановою КМУ №103, тому розрахунок грошового забезпечення військовослужбовців повинен здійснюватися з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, 01 березня 2018 р. набрала чинності Постанова КМУ №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

В примітці 1 Додатку 1 до Постанови КМУ №704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

В примітці Додатку 14 до Постанови КМУ № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

24 лютого 2018 р. набула чинності Постанова КМУ № 103, якою пункт 4 Постанови КМУ №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Після внесення Постановою КМУ №103 змін до пункту 4 Постанови КМУ № 704, зміст приміток Додатків 1 та 14 до останньої не було приведено у відповідність із нормою пункту 4 цієї Постанови.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103. Відновлено дію пункту 4 Постанови №704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Водночас, 01 січня 2017 р. набрав чинності Закон України від 06 грудня 2016 р. №1774-УІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, за змістом пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення приписами якого визначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 р.

Отже, суд першої інстанції правильно врахував, що оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ за своєю юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови КМУ №704, у редакції до внесення змін Постановою КМУ № 103, відсутні підстави для застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини.

Згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 р. у справі № 500/1886/21, від 02 серпня 2022 р. у справі №440/6017/21, від 19 жовтня 2022 р. у справі № 400/6214/21, від 29 червня 2023 р. у справі №380/7813/22, та відповідно до норм ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні цього спору.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято судом з дотриманням норм матеріального права, є законним та обґрунтованим, відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України справа є справою незначної складності, а тому судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2023 в адміністративній справі №280/4747/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов