Справа № 362/3343/24
Суддя: Попович О. В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/3343/24
Провадження № 2-а/362/26/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"20" травня 2024 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. перевірив на предмет відповідності вимогам закону матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - поліцейський відділення поліції № 1 (м. Середино-Буда) Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Куток Володимир Миколайович, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності й

установив:

09 травня 2024 року позивач через представника адвоката Морока Сергія Олеговича засобами поштового зв`язку звернувся до суду з указаною позовною заявою з вимогами: визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського відділення поліції № 1 (м. Середино-Буда) Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Кутка Володимира Миколайовича від 01 квітня 2024 року серії ЕНА № 1796138 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень; провадження у справі закрити.

15 травня 2024 року позовна заява надійшла до суду.

За змістом частин першої, другої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, з-поміж іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про її невідповідність вимогам процесуального закону з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до частини другої статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальні права та обов`язки, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним доказом наявності у позивача адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України. Також це є необхідною умовою для визначення у підсудності спору.

За приписами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) (частина друга статті 286 КАС України).

Предметом оскарження є постанова від 01 квітня 2024 року, позовну заяву подано 09 травня 2024 року. Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Заява обґрунтована поданням позовної заяви з порушенням установленого законом строку через перебування позивача у лавах ЗСУ. Разом із цим, будь-яких конкретних обставин, які би перешкоджали вчасному зверненню до суду та свідчили би про поважність пропущення зазначеного строку, вказана заява не містить.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу строк для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, із конкретизацією (детальним зазначенням) підстав та долученням відповідних доказів на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

До того ж, у порушення частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (надалі Закон № 3674-VI).

За визначенням, наведеним в частині першій статті 1 Закону № 3674-VI, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За подання цього позову до суду позивач не сплатив судовий збір, вважає, що звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій; до позовної заяви додав посвідчення учасника бойових.

Пільги щодо сплати судового збору визначено в частині першій статті 5 Закону № 3674-VI. Так, відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Ця норма Закону має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII). Нормами частини другої статті 22 цього Закону визначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, наведено у статті 12 Закону № 3551-XII.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування винесеної щодо нього постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на підстави та предмет ініційованого спору, позов позивача стосується не стосується пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій. Оскаржена постанова жодним чином не пов`язана з наявністю/відсутністю в позивача статусу учасника бойових дій.

Таким чином, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цього позову на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу належить подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення цього строку, копію паспорту громадянина України, копію документу, що підтверджує його зареєстроване місце проживання, документ про сплату судового збору в установленому законом розмірі (605,60 гривень).

Керуючись статтями 123, 169 КАС України, суд

постановив:

1. Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

2. Залишити без руху позовну заяву.

3. Надати позивачу строк у десять днів із дня отримання копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та усунення недоліків позовної заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя О.В. Попович