Справа № 260/2916/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2024 рокум. Ужгород№ 260/2916/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , яким просить:

1.Визнати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, пл. Соборна. З Донецької області, код ЄДРПОУ - 13486010) про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - неправомірним

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, пл. Соборна. З Донецької області, код ЄДРПОУ - 13486010) призначити пенсію за віком ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 . РНОКПП - НОМЕР_1 з урахуванням періоду роботи на посаді помічника вихователя Солочинського дошкільного закладу з 11 березня 2003 року по 31 травня 2003 року та періодів отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 14 грудня 2000 року по 11 червня 2001 року, з 17 червня 2004 року по 31 грудня 2004 року, починаючи з 12 лютого 2024 року.

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3 Донецької області, код ЄДРПОУ - 13486010) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Позов обґрунтовано тим, що 12 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області № 3372/03-16 від 20 лютого 2024 року у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років, який необхідний позивачці для призначення пенсії .

За доданими документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до загального страхового стажу не зараховано період роботи на посаді помічника вихователя Солочинського дошкільного закладу з 11 березня 2003 року по 31 травня 2003 року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 05 грудня 1983 року, оскільки відсутні відомості про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та не зараховані до страхового стажу періоди роботи отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 14.12.2000 р. по 11.06.2001, з 17.06.2004р. по 13.12.2004 р., оскільки відсутня інформація про підстави надання матеріальної допомоги (період професійної підготовки, перепідготовки, або підвищення кваліфікації). Вважає відмову ГУ ПФУ в Донецькій області у призначенні пенсії з урахування неврахованого стажу та періодів безробіття неправомірною.

23 квітня 2024 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження, якою залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( 88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) та зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області протягом 7 днів з дня отримання даної ухвали надати суду: пенсійну справу ОСОБА_1

30 квітня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла відмовна пенсійна справа ОСОБА_1 .

07 травня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 12.02.2024 р. позивачка звернулась до органів Пенсійного фонду України в із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши документи подані для призначення пенсії ОСОБА_1 Головним управлінням в Донецькій області (структурного підрозділу, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) встановлено, що загальний страховий стаж відповідно до ст.24 Закону України від 09.07.2003 р. 058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 роки 10 місяців 25 днів. Наявного стажу роботи є недостатньо для призначення пенсії за віком.

Згідно частини І статті 26 Закону України від 09.07.2003 р. №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу роботи з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років, який необхідний позивачці для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (структурний підрозділ, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) прийнято рішення за №39 від 19.02.2024 р. про відмову у призначенні пенсії.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 14.12.2000 р. по 11.06.2001, з 17.06.2004р. по 13.12.2004 р., оскільки відсутня інформація про підстави надання матеріальної допомоги (період професійної підготовки, перепідготовки, або підвищення кваліфікації). При цьому, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Залпом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Тож, підстави для зарахування до страхового стажу періоду отримання матеріальної допомоги до 01.01.2004 відсутні.

Також не зараховано період роботи з 11.03.2003р. по 31.05.2003 р. в Солочинському дошкільному закладі, оскільки відсуди відомості про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову .

08 травня 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що ГУ ПФУ в Закарпатській області не спростувало наявність в ОСОБА_1 трудового стажу за період роботи з 11 березня 2003 року по 31 травня 2003 року в Солочинському дошкільному закладі. Зокрема, відсутні пояснення щодо того, що іншими органами пенсійного фонду даний період було зараховано до трудового стажу позивача, а також щодо відсутності в пенсіонера певних обов`язків та відповідальності щодо ведення Реєстру застрахованих осіб.

Також, ГУ ПФУ в Закарпатській області вказує, що до стажу роботи зараховується період одержання допомоги по безробіттю, але зарахування до стажу періоду отримання матеріальної допомоги не передбачено. Однак таке твердження не відповідає нормам законодавства. Так, оскільки позивач одержувала матеріальну допомогу по безробіттю з 14 грудня 2000 року по 11 червня 2001 року, з 17 червня 2004 року по 31 грудня 2004 року, а Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набрав чинності 01.01.2004, а зміни щодо періоду безробіття внесені законом від 23 травня 2005 року, тому потрібно звернутися до законодавства, що діяло раніше.

13 травня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позов з додатками, в якому викладено заперечення проти позову, так ознайомившись з позовними вимогами, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти позовних вимог Позивача та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж Позивача складає 28 років 10 місяців 25 днів. До страхового стажу Позивача не зараховано наступні періоди: період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 05.12.1983 року; періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 14.12.2000 по 11.06.2001, з 17.06.2004 по 13.12.2004, оскільки відсутні відомості про підстави надання матеріальної допомоги (період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації); з 11.03.2003 по 31.05.2003, оскільки відсутні відомості про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; період догляду за дітьми 09.10.1986 та 16.04.1991 років народження, оскільки в свідоцтвах про народження по батькові матері " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним заявниці.

З огляду на вищевикладене, Відповідачем прийнято рішення № 39 від 19.02.2024 про відмову Позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

20 травня 2024 року ухвалою ЗОАС залучено в якості співвідовідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Солочин. Свалявського району Закарпатської області та є громадянином України, що стверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданим 27.11.2001 р.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 05.12.1983 року ОСОБА_1 працювала:

- 14.12.2000 р. - призначена виплата матеріальної допомоги згідно ст. 31 ЗУ "Про зайнятість населення" ( Наказ №6 від 03.01.01.)

- 11.06.2001 р. - припинено виплату матеріальної допомоги згідно ст. 30 ЗУ "Про соціальне страхування" ( Наказ №85 від 19.06.01.)

-11.03.2003 р. - прийнята на заміну пом. вихователя Солочинського дошкільного закладу ( Наказ №7 від 11.03.2003 )

- 31.05.2003 р. - Звільнена з роботи пом. вихователя по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням ( Наказ №11 від 31.05.2003 )

-16.06.2003 - Призначено виплату допомоги по безробіттю згідно п.2 ст.23 ЗУ " Про страхування на випадок безробіття" ( Наказ № 112 від 17.06.03.)

-09.06.2004 р. - Припинено виплату допомоги по безробіттю згідно ст. 31 п. 1.12 ЗУ "Про страхування на випадок безробіття" (Наказ 040617 від 17.06.03.)

- 17.06.2004 р. - призначено виплату матеріальної допомоги по безробіттю згідно ст. 28 п.1 ЗУ "Про страхування на випадок безробіття" (Наказ Нг040618 від 18.06.04.)

- 13.12.2004 р. - Припинено виплату допомоги по безробіттю згідно п.1.12ст. 31ЗУ "Про страхування на випадок безробіття" (Наказ Нг041214 від 14.12.04.)

Записи місять відбиток печатки , підписані та наявні ініціали уповноваженої особи.

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії було подано:

- Довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру

- Заява про призначення /перерахунок пенсії

- Паспорт серії НОМЕР_3

- Архівну довідку від 25.11.2022 №200

- Довідку від 23.11.2022 №12

- пам`ятка пенсіонеру

- рішення суду від 27.12.2022 №306/2274/22

- Диплом №739 від 18.11.2022

- Свідоцтво про шлюб НОМЕР_4

В Розписці - повідомленні зазначено документи, які подано заявником..

Інформація щодо необхідності надання додаткових документів матеріали відмовної пенсійної справи - відсутня.

На підставі розгляду заяви від 12 лютого 2024 року та доданих до неї документів рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) №39 від 19.02.2024 відмовлено в призначенні пенсії по віку у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Згідно вказаного рішення зазначено:

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж на дату звернення становить 28 років 10 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

До страхового стажу не зараховано:

- період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 05.12.1983 року періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 14.12.2000 по 11.06.2001, з 17.06.2004 по 13.12.2004, оскільки відсутні відомості про підстави надання матеріальної допомоги (період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації), з 11.03.2003 по 31.05.2003, оскільки відсутні відомості про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

- період догляду за дітьми 09.10.1986 та 16.04.1991 років народження, оскільки в свідоцтвах про народження по батькові матері " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним заявниці.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_3 відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ГУ від 09.07.2003 року зі змінами в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Згідно наданих документів заявниця набуде право на призначення пенсії після досягнення 63 років.

Згідно Архівної довідки ЗАКАРПАТСЬКОГО ОБЛАСНОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ від 25.11.2022 р. №200 "Про періоди виплат допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 за 2000-2001 рік. за 2003-2004 рік" :

Розпочато виплату допомоги по безробіттю з 22 травня 2000 року відповідно до п. 16 ст. 29 ЗУ «Про зайнятість населення». Наказ № 257 від 22 лютого 2000 року.

Припинено виплату допомоги по безробіттю з 17 листопада 2000 року відповідно п.із ст.31 ЗУ «Про зайнятість населення». Наказ № 760 від 17 листопада 2000 року.

Призначено виплату матеріальної допомоги по безробіттю з 14 грудня 2000 року відповідно п.1 ст.31 ЗУ «Про зайнятість населення». Наказ № 760 Наказ № 6 від 03 січня 2001 року.

Припинено виплату матеріальної допомоги по безробіттю з 11 червня 2001 року відповідно п.із от..ЗО ЗУ «Про зайнятість населення». Наказ № 853 від 19 червня 2001 року.

Підстава: особова картка безробітної ОСОБА_1 № 280 від 15 лютого 2000 року.

2003-2004 рік

Призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 16 червня 2003 відповідно до п.2 ст.23 ЗУ " Про соціальне страхування на випадок безробіття». Наказ № НТ030616 від 16 червня 2003 року.

Припинено виплату допомоги по безробіттю з 10 червня 2004 року відповідно ііп.12 п.1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказ №НТ040617 від 17 червня 2004 року.

Призначено виплату матеріальної допомоги по безробіттю з 17 червня 2004 року відповідно до п.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказ № НТ040618 від 18 червня 2004 року.

Припинено виплату матеріальної допомоги по безробіттю з 14 грудня 2004 року відповідно пп.12 п.1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказ №НТ041214 від 14 грудня 2004

Підстава: особова картка безробітної ОСОБА_1 № НОМЕР_5 від 09 червня 2003 року.

Відповідно до Довідки виданої Полянським Сільським Споживчим товариством ( Полянське ССТ), від 23.11.2022 р. №12, ОСОБА_4 дійсно працювала в підприємствах споживчої кооперації:

17.07.1989 року прийнята на роботу в Полянський комбінат громадського харчування Свалявської райспоживспілки /Прниказ №25/17.07.1998 р./

30.09.1991р. переведена в розпорядження Полянського ССТ днем 01.10.1991 року/Пост.правління № 112 від 24.09.1991 року/ .

01.10.1991 року прийнята на роботу в Полянське ССТ /Пост.правління № 25 від 01 10.1991 року- 18.01.1999 року - звільнена з роботи /Розп.№ 1 від 18.01.1999 року/

Довідка видана на підставі книги реєстрації наказів ІНФОРМАЦІЯ_3 № 18 за 1989 р, та 1991 -1999 роки для пред`явлення у Мукачівське об`єднане управління Пенсійного фонду Закарпатської області.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.12.2022 року №306/2274/22, встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 виданого 27 листопада 2001 року Свалявським РВ УМВС України у Закарпатській 5ласті, виданого на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 27.03 2003 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 .

Мотиви та норми права застосовані судом

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону №1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно з ч. 1 ст. 8 вказаного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-IV).

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

До набрання чинності Законом №1058 (01 січня 2004 року) види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначалися Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788).

Так, відповідно до частини першої статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто внесення записів про роботу позивачки з 03.01.2001 по 31.05.2006).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Абзацом першим пункту 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановив суд, оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №39 від 19.02.2024 відмовлено позивачці в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності у неї необхідного страхового стажу, а саме не менше 29 років.

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення, позивачу не зараховано до страхового стажу зокрема періоду її роботи з 11.03.2003 по 31.05.2003, оскільки відсутні відомості про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оцінюючи правомірність не зарахування відповідачем вищевказаного періоду роботи позивачки, суд констатує наступне.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, є трудова книжка.

Згідно із статтею 1 Закону №1058 страхові внески це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин першої, другої, десятої та дванадцятої статті 20 Закону №1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

При цьому, Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18 червня 2014 року (далі - Положення).

Отже, відомості про роботу ОСОБА_1 у спірний період 2003 року не могли міститися у даному реєстрі, оскільки такий на той момент не функціонував.

Відповідно до п. З Розділу IV Положення, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 6 Розділу IV Положення, відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

Отже, наповнення Реєстру застрахованих осіб не залежить від застрахованої особи (працівника). В свою чергу органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати. Тому наявність сумнівів у відповідача може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верхового Суду 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а. від 04.09.2018 у справі №482/437/17, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 23.03.2020 у справі № 535/1031/16-а та від 09.10.2020 у справі №341/460/17.

На підставі системного аналізу вищевказаних законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено саме на страхувальника.

Щодо зарахування до страхового стражу періоду безробіття.

Так, Законом України від 25.03.2005 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» (надалі також - Закон №2505-ГУ) частину 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено абзацом такого змісту:

«Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу».

Зазначеним законом також виключено абзац 5 частини 1 статті 7 та статтю 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", тобто всі норми про матеріальну допомогу по безробіттю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню па території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом , та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Разом з тим, частина 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Для підтвердження підстав отримання матеріальної допомоги по безробіттю, ОСОБА_1 , надано до органів пенсійного фонду Архівну довідку №200 від 22 листопада 2022 року про періоди виплат допомоги по безробіттю за 2000-2001, 2003-2004 роки. У вказаній довідці зазначено, що у період 14 грудня 2000 року по 11 червня 2001 року, позивач отримувала матеріальну допомогу по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 31 Закону України «Про зайнятість населення», а у період з 17 червня 2004 року по 31 грудня 2004 року - на підставі п. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено такі види забезпечення за цим Законом:

- допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності;

- допомога по частковому безробіттю;

- матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного;

- матеріальна допомога по безробіттю, одноразова матеріальна допомога безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні;

- допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Стаття 28 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачала, що безробітним, у яких закінчився строк виплати допомоги по безробіттю, матеріальна допомога по безробіттю надається за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Матеріальна допомога по безробіттю надається протягом 180 календарних днів у розмірі 75 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення містить стаття 31 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) - безробітні після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю можуть одержувати протягом 180 календарних днів матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі до 75 процентів встановленої законодавством мінімальної заробітної плати за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує встановленого законодавством неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Крім того, відповідно до пункту «ж» частини 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", держава гарантує працездатному населенню у працездатному віці в Україні, зокрема включення періоду перепідготовки та навчання нових професій, участі в оплачуваних громадських роботах, одержання допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю до загального трудового стажу, а також до безперервного трудового стажу.

Отже, на момент отримання позивачем матеріальної допомоги по безробіттю правові норми передбачали зарахування періоду отримання такої до загального трудового стажу.

Щодо незарахування періоду догляду за дітьми 09.10.1986 та 16.04.1991 років народження, оскільки в свідоцтвах про народження по батькові матері " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним заявниці.

В даному випадку суд вважає за необхідним зазначити, що окремі неточності в поданих позивачем документах або неповнота відображеної у них інформації не може бути перешкодою для реалізації особою своїх законних прав, в даному випадку - права на перерахунок пенсії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 25.04.2019 в справі №593/283/17 та від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція зокрема викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року по справі №677/277/17 та у постанові від 07 листопада 2019 року у справі №686/19477/16-а.

Суд зазначає, що не зарахування спірного періоду буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 25.10.1986 р., ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_7 , актовий запис №61 від 25.10.1986 р. року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_8 , актовий запис №29 від 23.04.1991 року.

Розбіжності записів по батькові матері " ОСОБА_2 " у паспортних даних виникли внаслідок перекладу по батькові з української на російську мову.

Разом з тим Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.12.2022 року №306/2274/22, встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 виданого 27 листопада 2001 року Свалявським РВ УМВС України у Закарпатській 5ласті, виданого на імя ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 27,03 2003 року, виданного на ім`я ОСОБА_6 . Та судом встановлено, що розбіжність у написанні побатькові останнього є перешкодою для оформлення заявницею пенсії за віком

Таким чином, відмова в зарахуванні до страхового стажу позивача періодів , у якому позивач здійснювала догляд за дітьми є протиправною.

Суд звертає увагу, що органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Водночас оскаржуване рішення датоване 19.02.2024 і в ньому не міститься ніяких посилань на проведення пенсійним органом перевірок поданих заявником документів.

Відповідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок 22-1):

п. 2.1. для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

п. 2.10. Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до п.4.2.Порядку 22-1 При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Водночас , суд звертає увагу, що територіальний орган пенсійного фонду в Закарпатській області , який прийняв заяву від позивачки не зазначив у відповідності до п. 4.2. Розділу 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Відповідачами не було вказано при прийнятті заяві про право подати додаткові документі та які саме документи., а також у оскаржуваному рішенні не містяться жодних даних щодо перевірки поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Відповідно до п. 4.2. Порядку 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Додаткова перевірка відомостей відповідачем , який прийняв рішення також не була проведена, оскільки посилання на так перевірку відсутнє в оскаржуваному рішенні.

Отже, судом встановлено , що заява позивачки не була належним чином розглянута відповідача, а рішення є необгрунтованим та не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1.

Верховний Суд у рішенні по справі № 638/18467/15-а від 30.09.2019 зазначив, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється відповідно до Порядку.

Крім того, колегія суддів вказала, що, приймаючи документи, орган, який призначає пенсію перевіряє:

- правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта і документам про стаж;

- зміст і належне оформлення наданих документів;

- копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак Пенсійний фонд не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності поданих документів на підтвердження пільгового стажу позивача.

Отже судом встановлено, що оскаржуване рішення не відповідає ч.2 ст.2 КАСУ , а саме: необгрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, на підставі встановлених в судовому засіданні обставин, відповідних їм правовідносин та релевантного законодавства суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам встановленим для них ч. 2 ст. 2 КАСУ .

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога надавалася позивачу адвокатом Новікова І.С. на підставі договору про надання правничої допомоги №360 від 02 березня 2024 року.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів позовної заяви долучено договір про надання правничої допомоги №360 від 02 березня 2024 року, платіжну інструкцію від 02.03.2024 р., детальний опис правничої допомоги, ордер на надання правничої допомоги.

Згідно з п 4.1 договору про надання правової допомоги від №360 від 02 березня 2024 року ,розмір гонорару , який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу складає 8000,00грн.

Проте в поданому адвокатом детальному опису правничої допомоги , не зазначено детального опису витрат на виконання таких робіт адвокатом, а зазначено лише загальний їх розмір 8000,00 грн., що позбавляє суд перевірити співмірність заявлених витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою, про що наголошено 01 серпня 2019 року Верховним Судом у Постанові по справі №915/237/18.

Суд виходить з обсягу наданих послуг адвокатом в контексті їх співмірності заявленому позову , врахував фактичну участь представника Позивача у судових засіданнях, зробив аналіз обумовлених у договорі про надання правничої допомоги послуг адвоката з їх фактичним обсягом у межах даної справи, надавши оцінку наданим Позивачем доказам на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу виходячи з критерію їх співмірності, визначеному у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України).

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 808/1849/18(адміністративне провадження № К/9901/12451/21, №К/9901/15235/21). :

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішенні у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Отже, судом встановлено :

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження ( без виклику сторін)

Відповідь на відзив містить аналогічну позицію сторони що і в позовній заяві .

Рішення по справі адвокат отримає у своєму електронному кабінеті , що не потребує додаткових витрат, роз`яснення порядку оскарження заначено судом в самому рішенні.

отримання виконавчих документів та пред`явлення їх до виконавчої служби ще не відбулося.

Відтак, слід дійти висновку, що сплачена позивачем сума на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, послуги зазначені в описі правничої допомоги не підтверджено матеріалами справи, а тому, сума адвокатських послуг в даному випадку є необґрунтованою Отже, оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ, Донецька область,84122,Код ЄДРПОУ - 13486010 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні ОСОБА_1 №39 від 19.02.2024 р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, пл. Соборна. З Донецької області, код ЄДРПОУ - 13486010) винести рішення та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 . РНОКПП - НОМЕР_1 з урахуванням періоду роботи на посаді помічника вихователя Солочинського дошкільного закладу з 11 березня 2003 року по 31 травня 2003 року та періодів отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 14 грудня 2000 року по 11 червня 2001 року, з 17 червня 2004 року по 31 грудня 2004 року, починаючи з 12 лютого 2024 року

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ,Донецька область,84122,Код ЄДРПОУ - 13486010 ) судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЗ.Б.Плеханова