Справа № 640/13483/20
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року № 640/13483/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаванафтогазрозвідка» до Державної служби геології та надр України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазексплуатація», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаванафтогазрозвідка» (вул. Половки, буд. 66-б, оф.13, м. Київ, 36000, ) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, буд. 16, м. Київ, 03057, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (вулиця Митрополита В.Липківського, 35, м. Київ, 03035, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазексплуатація» (вул. Хохлових Сім`ї, буд. 8, літ. 20Д, м. Київ, 04119, ), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення у встановленій формі з приводу Заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» № 018-09/1/2019 від 20.09.2019 щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами Північно-Котелевської площі з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовиш, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ);

-визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо повернення товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» заяви №018-09/1/2019 від 20.09.2019 з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами Північно-Котелевської площі з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ);

-зобов?язати Державну службу геології та надр України видати наказ про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» спеціального дозволу на користування надрами Північно-Котелевської площі на підставі заяви №018-09/1/2019 від 20.09.2019 щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами Північно-Котелевської площі з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ);

-зобов?язати Державну службу геології та надр України на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» №018-09/1/2019 від 20.09.2019, видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» спеціальний дозвіл на користування надрами Північно-Котелевської площі з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ).

В якості підстави позову зазначено про протиправну бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення у встановленій формі з приводу Заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» № 018-09/1/2019 від 20.09.2019 щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами Північно-Котелевської площі з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовиш, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ). З огляду на те, що: 1) на наявність факту протиправної бездіяльності зі сторони ДГС (не надання у строки, встановлені абзацом 25 п. 8 Порядку № 615, рішення по результату розгляду заяви ТОВ «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» №018-09/1/2019 від 20 вересня 2019 року щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону); 2) вчинення дій, які явно і очевидно суперечать нормам та приписам Порядку №615 (повернення ТОВ «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» заяви №018-09/1/2019 від 20 вересня 2019 року та пакету документів, долученого до вказаної заяви, без обґрунтування, наявності правових підстав і без прийняття рішення по суті її розгляду), що перешкоджає законній діяльності ТОВ «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА», порушує права та інтереси позивача є правовою підставою для визнання судом такої бездіяльності ДГС протиправною і застосування принципу «мовчазної згоди» в розумінні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» шляхом визнання права ТОВ «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» на користування надрами Північно-Котелевської площі з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), яке реалізується виключно через надання позивачу спеціального дозволу на користування надрами Північно-Котелевської площі на підставі заяви №018-09/1/2019 від 20.09.2019 р.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство енергетики та захисту довкілля України.

Згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2020 судом замінено третю особу з Міністерства енергетики та захисту довкілля України на Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2022 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазексплуатація».

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 суддею Шевченко А.В. прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/13483/20 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2023 р. адміністративну справу №640/13483/20 прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розгляд справи ухвалено розпочати спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В матеріалах справи наявні:

-відзив на позовну заяву, поданий 17.07.2020 згідно якого відповідач заперечує наведені позивачем обставини та всі правові підстави позову, вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ним протиправної бездіяльності відносно позивача вчинено не було. Також, відповідач вважає, що рішення про зобов`язання Держгеонадр видати спеціальний дозвіл на користування надрами буде таким, що виходить за межі повноважень суду.

-письмові пояснення Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, подані 21.07.2020, згідно яких повідомляє суд, що Міненерго діяло виключно в межах повноважень, визначених Положенням №32 та Порядком№615, у зв`язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

-відповідь на відзив на позовну заяву від 27.07.2020, згідно якої позивач підтримує свою правову позицію, викладену у позові.

-письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазексплуатація», згідно яких повідомлено суд про протиправність вимог позивача.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» на підставі спеціального дозволу на користування надрами №4109 від 16.03.2012 р. являється користувачем надр Північно-Котелевської площі з наступним видом користування надрами: геологічне вивчення в тому числі дослідно промислова розробка.

20.09.2019 р. ТОВ «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою №018-09/1/2019 про отримання спеціального дозволу на користування надрами Північно-Котелевської площі з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ вуглеводнів з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовища).

Листом №24523/01/12-19 від « 10» грудня 2019 року, яке ТОВ «ПОЛТАВАНАФТОГАЗРОЗВІДКА» отримало 16.12.2019 р., ДГС повідомило про повернення заяви та доданих до неї документів з посиланням на те, що Міністерство енергетики та захисту довкілля України має зауваження щодо надання позивачу спеціального дозволу на користування надрами.

Не погоджуючись з результатом розгляду заяви від 20.09.2019 р., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням дії норми закону у часі, суд виходить з наступного.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр країни, затвердженого Постановою КМУ ід 30 грудня 2015 року №1174 (далі - Положення).

Відповідно до п. 4, пп. 9, 10 Положення про Державну службу геології та надр України, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про надра, надра налаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою КМУ від 30.05.2011 №615 (далі Порядок №615).

Відповідно до службової записки відділу використання надр та забезпечення використання процедур надання спеціальних дозволів та міжнародного співробітництва від 10.07.2020 р. №543/11-20, Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаванафтогазрозвідка» звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою від 20.09.2019 р. №018-09/1/2019 (вх. Держгеонадр від 20.09.2019 №18667/02/12-18) з доданими до неї документами щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобування нафти, тазу (промислова розробка родовищ) газу природнього, конденсату Північно-Котелевської площі, розташованої в межах Полтавської області відповідно до підпункту і пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (у редакції, що була чинна на час звернення)

Згідно з вимогами пункту 9 Порядку Держгеонадра листом від 20.09.2019 №19526/03/12-19 направила копії пакету документів на погодження надання Дозволу до Полтавської обласної ради.

Відповідно до п. 25 Порядку Держгеонадра листом від 20.09.2019 р. №19525/03/12-19 проінформувало Міністерство екології та природних ресурсів України про надходження заяви і документів від ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка», з одночасним надсиланням копій цих документів з метою отримання пропозицій надання дозволу разом із зазначенням умов, за яких можливе користування надрами на запропонованій ділянці надр в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства або зауваження.

Мінприроди листом від 15.10.2019 року №5/1-11/11001/18 (вх. Держгеонадр від 31.10.2019 р. №3354/01/12-18) внесло зауваження щодо надання ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» зазначеного дозволу.

Державна служба геології та надр України листом від 10.12.2019 №24523/01/12-19 повернула заяву щодо надання Дозволу ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка».

Дана позиція випливає із положень Порядку надання спеціальних дозволів зокрема, відповідно до пункту 25 порядку надання спеціальних дозволів, Держгеонадра інформують Мінприроди про надходження заяв і документів, зазначених у додатку 1, про надання та продовження строку дії дозволів з одночасним надсиланням копій цих документів не пізніше ніж протягом семи робочих днів з дня їх реєстрації.

Пропозиції та зауваження Мінприроди щодо надання чи продовження строку дії дозволів, передбачені абзацами третім - восьмим цього пункту, є обов?язковими для врахування Держгеонадрами під час прийняття рішень щодо надання чи продовження строку дії дозволів.

Виходячи зі встановленого вище, Держгеонадрами вчинені дії, передбачені Порядком № 615 в редакції чинній на момент звернення.

По суті виявлених зауважень, які стали підставою для повернення заяви позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. №1174 (далі - Положення №1174) Держгеонадра є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Приписами пункту 4 Положення №1174 визначено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); вирішує спори з питань користування надрами у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку №615 дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку.

Так, згідно з підпунктом 1 пункту 8 Порядку №615 без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів.

Приписами пункту 8 Порядку №615 передбачено, що для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає до Держгеонадр заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1, у паперовій та електронній формі. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2019 р. №829 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» Міністерство екології та природних ресурсів перейменовано на Міністерство енергетики та захисту довкілля України.

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 25 Порядку №615 Держгеонадра інформують Мінприроди про надходження заяв і документів, зазначених у додатку 1, про надання, продовження строку дії дозволів з одночасним надсиланням копій цих документів не пізніше ніж протягом семи робочих днів з дня їх реєстрації.

В свою чергу, пунктом 25 Порядку №615 визначено, що Мінприроди в строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня надходження документів, зазначених в абзаці другому цього пункту, надсилає до Держгеонадр пропозиції щодо надання чи продовження строку дії дозволів разом із зазначенням умов, за яких можливе користування надрами на запропонованих ділянках надр, в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства або зауваження щодо надання чи продовження строку дії дозволів. Зауваження надсилаються у таких випадках:

ненадання до Мінприроди копій документів в повному обсязі згідно з вимогами цього Порядку;

встановлення законодавством обмежень щодо провадження діяльності з користування надрами на території, на якій запланована така діяльність;

невиконання умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою, у разі продовження строку дії дозволу на користування надрами (крім випадку, визначеного абзацом дванадцятим пункту 14 цього Порядку;

наявність рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства у разі продовження строку дії дозволу на користування надрами;

невиконання вимог природоохоронного законодавства з підтримання належного стану навколишнього природного середовища під час користування надрами.

Так, Мінекоенерго, керуючись вимогами пункту 25 Порядку №615 листом від 15.10.2019 №5/1-11/11001-19 внесло до Держгеонадр зауваження, а саме, що пакет документів не відповідає Порядку №615.

Суд звертає увагу, що позивачем надано до заяви від 20.09.2019 №018-09/1/2019 пакет документів, який відповідає вимогам пункту 2 Додатку до Порядку №615 та відповідно до якого спеціальний дозвіл на користування надрами надається з метою видобування корисних копалин, що суперечить меті та виду користування надрами, зазначеними в вищевказаній заяві.

Разом з тим, судом встановлено, що за результатом розгляду заяви позивача, відповідачем рішення по суті заяви прийнято не було, а заява із доданими до неї документами була повернута ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка».

Відповідно до п. 24 Постанови №615, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Порядок №615 визначає виключний перелік випадків, в яких відповідач, в межах своїх повноважень, може видавати накази.

Серед таких випадків:

- надання спеціального дозволу;

- продовження строку дії спеціального дозволу;

- зупинення спеціального дозволу;

- поновлення спеціального дозволу;

- переоформлення спеціального дозволу;

- анулювання спеціального дозволу;

- внесення змін до спеціального дозволу.

Отже, в розумінні чинного законодавства України, відмова відповідача не повинна бути оформлена наказом, оскільки законодавством визначено виключний перелік випадків, коли відповідач може видавати накази і спірний випадок до цього переліку не віднесений.

Слід звернути увагу, що Порядок №615, а також інше законодавство у сфері використання надр, не містив прямих і однозначних приписів щодо того, яким саме документом має оформлятися відмова у наданні спеціального дозволу на користування надрами.

У зв?язку з цим слід звернути увагу на те, що п. 19 Порядку №615 містить підстави для «прийняття рішення про відмову в наданні дозволу».

Для з?ясування значення цього слова у контексті вказаних вище нормативних актів слід застосувати логічне тлумачення.

Слово «рішення» у п. 19 Порядку №615 не може означати виключно форму втілення (назву документу), але також зміст такої дії.

З наведеного слідує, що прийняття рішення на виконання наданих повноважень державні органи здійснюють як у формі документів під назвою «рішення», так і у формі повідомлень (листів), тобто лист виступає текстовим носієм змісту прийнятого рішення.

Слід також звернути увагу на положення абз. з ст. 1 Порядку №615, де зазначено наступне: «Видача (відмова у видачі, переоформлення, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»».

Положеннями ст. 1 названого закону визначено поняття дозвільного документу. Абзац 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлює наступне: «документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов?язаний видати суб?єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб?єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності».

Відповідно до ч. 5 ст. 4-1 цього ж закону підставами відмови у наданні дозвільного документу є такі: - подання суб?єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; - виявлення в документах, поданих суб?єктом господарювання, недостовірних відомостей; - негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

З наведеного слідує, що документом, в якому міститься інформація про відмову у видачі спеціального дозволу на користування надрами є, зокрема, листи органу, уповноваженого такі дозволи видавати, такий документ є підтвердженням відповідного юридичного факту. Головними умовами правомірності такого документу є дотримання вимог, встановлених чинним законодавством щодо форми та змісту такого документу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що органом, уповноваженим надавати або відмовляти заявникам у наданні спеціального дозволу на користування надрами є Держгеонадра України, а лист Держгеонадра України про прийняте рішення щодо відмови у видачі спеціального дозволу на користування надрами є належним офіційним документом дозвільного характеру, який породжує відповідні правові наслідки. При цьому правові наслідки листа слід встановлювати у залежності від змісту інформації, яка у ньому міститься.

Так, правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб?єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту актів) щодо конкретної життєвої ситуації, що не містить загальнообов?язкових правил поведінки та стосується прав і обов?язків чітко визначеного суб?єкта (суб?єктів), якому (яким) він адресований.

Правовим актом є офіційний письмовий документ, що породжує певні правові наслідки і має на меті врегулювання суспільних відносин.

В залежності від прояву, акт конкретного уповноваженого органу знаходять вираз у діях або бездіяльності.

Враховуючи, що Держгеонадра України відмовив заявнику в отриманні спеціального дозволу на користування надрами у формі листа, такі обставини говорять про вчинення дій, відповідно, лист не може вважатися актом бездіяльності.

Протиправну бездіяльність суб?єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в не вчиненні юридично значимих й обов?язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб?єкта владних повноважень, були об?єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов?язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов?язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Таким чином, лист (рішення) уповноваженого органу про відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами є актом дії, а не бездіяльності.

Щодо застосування позивачем принципу «мовчазної згоди» з метою реалізації права на користування надрами, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб?єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб?єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

У разі якщо у встановлений законом строк суб?єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб?єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу.

Положеннями частини шостої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб?єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб?єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

За правилами ст. 6 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться відомості про документи дозвільного характеру, визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», та декларації.

Згідно з ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб?єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб?єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Диспозицією ч. 6 ст. 4-1 Закону №2806-IV передбачено, що у випадку невиконання дозвільним органом свого юридичного обов?язку (в установлений Законом строк видати документ дозвільного характеру або направити повідомлення про відмову у його видачі), тобто через свою бездіяльність, суб?єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру.

Таким чином, юридичний факт, який полягає у бездіяльності дозвільного органу, стає передумовою для виникнення правовідносин, у яких суб?єкт господарювання може застосувати принцип мовчазної згоди. Тобто, для виникнення у суб?єкта господарювання права на застосування принципу мовчазної згоди настає при наявності системи таких умов: 1) суб?єктом господарювання подані всі визначені законом документи для отримання дозволу, підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття; 2) закінчення строку розгляду поданих документі - 10 робочих днів від дня подання заяви; 3) відсутність/несвоєчасність відповіді суб?єкта владних повноважень по суті поданої заяви.

Разом з тим, закріплені у законодавстві гарантії прав суб?єктів приватного права (зокрема, процесуальні строки, можливість застосування принципу мовчазної згоди тощо) не повинні використовуватися для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11.04.2018 року у справі №804/401/17 та від 19.06.2018 року у справі №464/2638/17.

У постанові від 10.01.2019 року у справі №813/3145/16 Верховний Суд дійшов висновку, що позивач не реалізував своє право на застосування принципу мовчазної згоди, оскільки матеріали справи не містять доказів, що він звертався до Держгеонадра з повідомленням про застосування принципу мовчазної згоди, а тому він не може бути реалізований у судовому порядку шляхом зобов?язання відповідача надати дозвіл.

Пунктом 13 Порядку №615 встановлено, що за надання дозволу без проведення аукціону справляється збір у розмірі, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні відповідно до Методики визначення початкової ціни продажу на аукціоні спеціального дозволу на право користування надрами, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2004 р. №1374.

Суб?єкт господарювання повинен сплатити у повному обсязі збір за надання протягом 45 календарних днів з дати відправлення повідомлення про прийняття рішення про надання дозволу.

Абзацом 4 пункту 13 Порядку №615 встановлено, що у разі несплати в установлений строк збору за надання дозволу суб?єкт господарювання втрачає право на його отримання.

При цьому, комісія з питань надрокористування, що утворена органом з надання дозволу відповідно до пункту 25 цього Порядку, може продовжити строк сплати збору за умови надання суб?єктом господарювання письмового клопотання про продовження строку сплати збору з обов`язковим зазначенням причини, але не більш як 30 календарних днів.

Отже, заявник має імперативний обов?язок щодо сплати збору або звернення із клопотанням про продовження строку сплати збору з обов`язковим зазначенням причини такого продовження.

Докази виконання вказаних вимог в матеріалах справи відсутні, а відтак позивачем було втрачено право на отримання спеціального дозволу із застосуванням принципу мовчазної згоди.

Щодо обраного позивачем способу захисту, слід зазначити наступне.

Так, отриманню спеціального дозволу на користування надрами має передувати визначена законодавством процедура, дотримання якої усіма суб?єктами таких правовідносин є обов?язковим.

Зобов?язання судом надати спеціальний дозвіл на користування надрами може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено всі необхідні умови, які передбачені нормами законодавства для отримання відповідного дозволу без проведення аукціону (висновок Верховного Суду у постанові від 18.09.2020 у справі №280/4380/19).

Окремо слід звернути увагу, що Постанова Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 04.07.2023 №749 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо користування надрами».

Постанова №615 була підзаконним нормативно - правовим актом Кодексу України про надра. Наразі порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами регулює Кодекс України про надра, де передбачений інший порядок відносно видачі спеціальних дозволів.

Отже, станом на час розгляду справи по суті та прийняття рішення за наслідками розгляду справи, є неможливим розгляд заяви про видачу та видача спеціального дозволу на користування надрами на підставі Постанови №615.

З огляду на що суд дійшов висновку, що навіть у разі задоволення позову або задоволення позову частково, рішення по даній справі буде не можливо виконати, а задоволення позовних вимог не призведе до ефективного захисту порушених прав позивача.

Обрання позивачем неналежного, неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 26 травня 2020 року у справі № 910/8322/19, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц та від 11 липня 2023 року у справі № 640/17196/21).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті справи не змінюють.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаванафтогазрозвідка» до Державної служби геології та надр України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазексплуатація», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.