Справа № 420/4231/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4231/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» (пр-т Шевченка, 2, оф. 345, м. Одеса, 65044; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДПС України в Одеській області щодо складання Акту опису майна № 473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року, що належить ТОВ «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД»;

зобов`язати Головне управління ДПС України в Одеській області вилучити публічне обтяження - податкову заставу від 04.01.2024 року за № 31087003 з реєстру обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.01.2024 року на адресу ТОВ «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» надійшов Акт опису майна № 473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року.

Згідно цього акту, податковим керуючим на підставі рішення від 05.04.2023 року № 50/15-32-13-05 про опис майна проведено опис майна ТОВ «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» у податкову заставу.

Однак, як вважає позивач, дії Головного управління ДПС України в Одеській області щодо складання Акту опису майна № 473/15-32-13-02-35 від 27.12.202023 року є протиправними, враховуючи недотримання порядку оформлення податкової застави, передбачено ст. 89 Податкового кодексу України.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Натомість, як стверджує позивач, всупереч п. 89.2, п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, рішення керівника контролюючого органу про проведення опису майна Товариству не пред`являлось; опис проведено без участі представників ТОВ «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» та без понятих; визначення балансової вартості описаного майна не здійснювалось.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також цією ухвалою суд витребував від Головного управління ДПС в Одеській області належним чином засвідчену копію рішення від 05.04.2023 року № 50/15-32-13-05 про опис майна у податкову заставу платника податків; документи, на підставі яких було прийняте рішення від 05.04.2023 року № 50/15-32-13-05 про опис майна у податкову заставу; інші доказів в частині, що стосуються предмету спору.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 13.02.2024 року в електронному вигляді була доставлена Головному управлінню ДПС в Одеській області в його електронний кабінет, що підтверджує довідка про доставку електронного листа від 15.02.2024 року.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Також відповідачем не було виконано ухвалу суду від 13.02.2024 року в частині витребування доказів по справі.

Ухвалою суду від 15.04.2024 року витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області належним чином засвідчені копії письмових доказів, а саме: рішення від 05.04.2023 року № 50/15-32-13-05 про опис майна ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» у податкову заставу; а також усі матеріали, на підставі яких було прийняте рішення від 05.04.2023 року № 50/15-32- 13-05 про опис майна у податкову заставу, а саме: щодо підтвердження наявності у платника податкового боргу; обставин щодо прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про опис майна у податкову заставу; щодо наявності доказів пред`явлення платнику податків рішення про опис майна у податкову заставу; щодо оформлення відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, щодо залучення понятих для присутності під час опису майна; інших доказів в частині, що стосуються предмету спору. Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані докази у 10-денний строк від дати отримання цієї ухвали.

Також цією ухвалою від 15.04.2024 року суд зупинив провадження у справі № 420/4231/24 - до отримання витребуваних судом доказів.

22.04.2024 року за допомогою системи «Електронний суд» Головним управлінням ДПС в Одеській області подано додаткові пояснення по справі з додатками.

Ухвалою суду від 21.05.2024 року поновлено провадження у справі.

Позиція відповідача викладена у додаткових поясненнях, де він просить відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» з наступних підстав.

Зокрема, відповідач пояснював, що станом на 19.04.2024 року за підприємством обліковується заборгованість у сумі 348 198,14 грн. У відповідності до вимог п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, податковим органом було сформовано податкову вимогу №0-1532 від 29.03.2023 р. про сплату боргу у розмірі 54 780,00 гривень, яка була надіслана рекомендованим поштовим відправленням на адресу позивача та отримана ним 19.04.2023 р., що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Одночасно з вимогою про сплату боргу №0-1532 від 29.03.2023 р. позивачу були надіслані Рішення про опис майна у податкову заставу №50/15-32-13-05 від 05.04.2023 р. та лист про визначення майна для реєстрації податкової застави №10791/6/15-32-13-05-06 від 04.04.2023 р. В листі про визначення майна для реєстрації податкової застави №10791/6/15-32-13-05-06 від 04.04.2023 р. відповідач повідомив про вчинення заходів для погашення податкового боргу, роз`яснив норми Податкового кодексу України, в тому числі про обов`язок забезпечити доступ податковому керуючому для здійснення опису майна у податкову заставу та наслідки невиконання такого обов`язку.

Таким чином, відповідач стверджує, що позивачу було відомо про існування заборгованості та він був повідомлений у встановленому законодавством порядку про вчинення податковим органом дій щодо стягнення податкового боргу.

27.12.2023 р. на підставі Рішення про опис майна у податкову заставу №50/15-32-13- 05 від 05.04.2023 р. податковим керуючим Головного управління ДПС в Одеській області проведено опис майна на підставі інформації НАІС ДДАІ МВС України.

15.01.2024 ТОВ «Промислово-будівельне компанія «Інтербуд» направлено поштою витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та акт опису майна від 27.12.2023 №473/15-32-13-02-35, який отриманий 24.01.2024.

Щодо посилань позивача на процедурні порушення, відповідач зазначив, що враховуючи належне повідомлення платника податку про заборгованість та вчинення дій щодо її погашення, такі доводи позивача не доводять протиправних дій з боку відповідача.

Таким чином, відповідач стверджує, що у відповідності до положень податкового законодавства ним були вчинені дії щодо погашення податкового боргу позивача шляхом складення та надіслання податкової вимоги, рішення про опис майна у заставу, повідомлено та роз`яснено позивачу про права, обов`язки та наслідки застосування податкової застави. Позивачем не було вчинено дій направлених на погашення боргу та/або виконання обов`язку щодо надання відповідних документів або доступу до майна у разі його наявності, оскарження податкової вимоги та/або суми боргу не здійснювалось, у зв`язку із чим податковим керуючим було проведено опис майна та за його наслідками позивачу надіслано відповідний акт. Тобто, контролюючим органом у спосіб та в межах, визначених законодавством, виконано свій обов`язок щодо заходів погашення податкового боргу ТОВ «Промислово-будівельної компанії «Інтербуд» (код ЕДРПОУ 24084266).

Інші заяви по суті справи та додаткові докази до суду не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» (надалі ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд») , зареєстроване юридичною особою 25.01.1996 року.

Основним видом діяльності ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» за КВЕД є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

29.03.2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 0-1532, якою повідомлено платника податків - ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд», , про те, що станом на 28.03.2023 року сума його податкового боргу становить 54 780,00 грн.

Цією вимогою ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України:

1. Попереджає, що у платника податків виник податковий борг та починаючи з 01 листопада 2022 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуються пеня та застосовуються штрафні (фінансові) санкції (штрафи), визначені Податковим кодексом України. Податковим органом буде здійснено опис майна в податкову заставу;

2. Вимагає терміново сплатити суму податкового боргу;

3. Застерігає, що у разі несплати суми податкового боргу до платника податків будуть застосовані передбачені Податковим кодексом України заходи стягнення податкового боргу;

4. Повідомляє, що публічні торги з продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, можуть бути проведені не раніше, ніж через 30 календарних днів з дня надсилання (вручення) цієї податкової вимоги.

Податкову вимогу форми «Ю» № 0-1532 від 29.03.2023 року складено з додатком Детальний розрахунок суми податкового боргу, згідно якого податковий борг ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» включає:

заборгованість за платежем 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 42280,00 грн., яка складається з податкового зобов`язання у сумі 42280,00 грн.;

заборгованість за платежем 18011100 «Транспортний податок з юридичних осіб» у розмірі 12500,00 грн., яка складається з податкового зобов`язання у сумі 12500,00 грн.

Відповідно до ст. 89 Податкового кодексу України уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області прийняте Рішення про опис майна ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» у податкову заставу, реєстраційний номер рішення 50/15-32-13-05 від 05.04.2023 року.

Відповідачем надано до суду копію листа Головного управління ДПС в Одеській області від 04.04.2023 року вих. №10791/6/15-32-13-05-06, адресованого ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд», про направлення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Цим же листом відповідач просив надати перелік майна для опису у податкову заставу.

27.12.2023 року податковим керуючим ГУ ДПС в Одеській області на підставі рішення від 05.04.2023 року №50/15-32-13-05 про опис майна ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» у податкову заставу складено Акт опису майна №473/15-32-13-02-35, згідно якого проведено опис такого майна, а саме:

легковий автомобіль 2020 року випуску, AUDI, Q3, д/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ;

легковий автомобіль 2022 року випуску, AUDI, Q7, д/н НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 .

Відповідно до Акту, сума податкового боргу станом на 25.12.2023 року складає 390033,03 грн.

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ГУ ДПС в Одеській області зареєстроване публічне обтяження податкова застава на вказане рухоме майно на суму зобов`язання 390033,03 грн.

Акт опису майна №473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року затверджений заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області.

Вважаючи протиправними дії Головного управління ДПС України в Одеській області щодо складання Акту опису майна №473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року, що належить ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд», позивач звернувся до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивач посилається на те, що всупереч п. 89.2, п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, рішення керівника контролюючого органу про проведення опису майна не пред`являлось; опис проведено без участі його представників та понятих; визначення балансової вартості описаного майна не здійснювалось.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 95.1, п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з абз. 1 підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Як визначено пунктом 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає:

89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

За приписами п. 89.8 ст. 89 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Згідно приписів пункту 91.3 статті 91 Податкового кодексу України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб, здійснює підготовку документів для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України, платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 92.3 статті 92 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна.

Предметом оскарження у зазначеній справі є правомірність дій Головного управління ДПС України в Одеській області щодо складання Акту опису майна № 473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року.

Як наголошено в постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі №808/2726/16 (адміністративні провадження №К/9901/197/18, К/9901/4023/17), акт опису майна лише фіксує певний перелік майна та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Складання акту опису, по суті полягає у викладенні/відображенні на паперовому носії певної інформації, що є фактично технічним процесом створення документа та завершальною стадією виконання організаційно-технічних дій по завершенню створення документу.

Таким чином, Верховний Суд вважав, що акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки він лише фіксує відповідні обставини, на підставі зазначеного акту не створюються відповідні правовідносини та не порушуються права позивача.

Отже, такий акт як і дії по його складенню не підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства та оскарження такого акту не підпадає під судову юрисдикцію взагалі. У спірній ситуації належним способом захисту може бути визначено зобов`язання контролюючого органу виключити з державного реєстру відповідний запис щодо встановлення обтяження згідно з актом опису майна у податкову заставу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/22115/15, від 13.02.2020 у справі №560/495/19, від 13.05.2020 у справі №826/7273/18, від 20.08.2020 у справі №808/2726/16, від 17.11.2022 у справі №826/5581/16, від 23.10.2023 у справі № 826/5102/17.

На підставі викладеного, з огляду на заявлені вимоги позивача, фактичні обставини справи, судову правозастосовну практику, яка склалася за наслідками розгляду справ за подібних спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління ДПС України в Одеській області щодо складання Акту опису майна № 473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року, що належить ТОВ «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД», оскільки такі дії контролюючого органу, як власне і сам акт опису майна, не порушує права позивача та є неправильно обраним способом захисту.

У свою чергу, відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС України в Одеській області вилучити публічне обтяження - податкову заставу від 04.01.2024 року за № 31087003 з реєстру обтяжень.

Для вирішення спору у цій частині позовних вимог, суд вже надає оцінку правомірності застосування контролюючим органом податкової застави, зареєстрованої у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Щодо наявності податкового боргу.

Як встановлено судом, Акт опису майна №473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року складений податковим керуючим ГУ ДПС в Одеській області на суму податкового боргу 390033,03 грн. станом на 25.12.2023 року.

Згідно податкової вимоги форми «Ю» № 0-1532, станом на 28.03.2023 року сума податкового боргу ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» становить 54 780,00 грн.

Податкову вимогу форми «Ю» № 0-1532 від 29.03.2023 року складено з додатком Детальний розрахунок суми податкового боргу, згідно якого податковий борг ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» включає:

заборгованість за платежем 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 42280,00 грн., яка складається з податкового зобов`язання у сумі 42280,00 грн.;

заборгованість за платежем 18011100 «Транспортний податок з юридичних осіб» у розмірі 12500,00 грн., яка складається з податкового зобов`язання у сумі 12500,00 грн.

Суд зазначає, що позивачем у позові не наведено жодних пояснень або заперечень щодо наявності у нього податкового боргу.

При цьому, суд зауважує, що доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» № 0-1532 від 29.03.2023 року до суду не надано.

Водночас, суд вважає необхідним зазначити, що правомірність податкової вимоги № 0-1532 від 29.03.2023 року не є предметом судового розгляду у даній справі та не входить до предмета доказування.

Усталеною є практика Верховного Суду (зокрема, але не виключно постанови від 13 лютого 2018 року у справі №826/18379/14, від 19 лютого 2019 року у справі №807/495/17, від 3 лютого 2022 року у справі №560/4343/19, від 14 лютого 2022 року у справі №826/9711/17 при їх системному аналізі) про те, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати податкового боргу в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених Податковим кодексом України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.

Положеннями пунктів 95.1 - 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу.

Так, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Аналогічне застосування цих норм права відбулося у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 810/2533/16, від 19 лютого 2019 року у справі № 818/1117/16, від 4 березня 2019 року у справі №2а-6053/11/1070, від 25 лютого 2020 року у справі №1340/5767/18, від 14 лютого 2022 року у справі №826/9711/17, від 27 жовтня 2022 року № 240/9395/20.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом позивачу направлена податкова вимога форми «Ю» № 0-1532 від 29.03.2023 року на суму податкового боргу 54 780,00 грн.

Отже, у розумінні положень пунктів 95.1 - 95.2 статті 95 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) через 30 календарних днів з дня надіслання позивачу податкової вимоги № 0-1532 від 29.03.2023 року у відповідача виникли підстави для вжиття заходів щодо стягнення податкового боргу.

У свою чергу, податкова застава є одним із способів забезпечення сплати платником податків податкового боргу.

Що стосується суми боргу, забезпеченого податковою заставою.

Як встановлено судом, Акт опису майна №473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року складений податковим керуючим ГУ ДПС в Одеській області на суму податкового боргу 390033,03 грн. станом на 25.12.2023 року.

Згідно податкової вимоги форми «Ю» № 0-1532, станом на 28.03.2023 року сума податкового боргу ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» становить 54 780,00 грн.

Суд зазначає, що вказані дії контролюючого органу не суперечать приписам податкового законодавства, оскільки відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Крім того, відповідно до п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України та пункту 8 розділу ІІ Порядку №586, у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису майна на суму, що відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Щодо дотримання порядку опису майна позивача у податкову заставу.

Як вже було зазначено, відповідно до вимог пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

05.04.2023 року уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області прийняте Рішення про опис майна ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» у податкову заставу, реєстраційний номер рішення 50/15-32-13-05 від 05.04.2023 року.

Відповідачем надано до суду копію листа Головного управління ДПС в Одеській області від 04.04.2023 року вих. №10791/6/15-32-13-05-06, адресованого ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд», про направлення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Цим же листом відповідач просив надати перелік майна для опису у податкову заставу.

У якості доказів вручення вказаного листа позивачу відповідачем надано до суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого поштове відправлення вручено адресату 19.04.2023 року.

Як зазначено у позові, 04.01.2024 року на адресу ТОВ «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» надійшов Акт опису майна № 473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року.

У позові позивач стверджує, що рішення керівника контролюючого органу про проведення опису майна йому не пред`являлось; опис проведено без участі представників ТОВ «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» та без понятих; визначення балансової вартості описаного майна не здійснювалось.

Надаючи оцінку доводам позивача у співставленні з фактичними обставинами справи, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 затверджений Порядок застосування податкової застави податковими органами, який визначає механізм застосування податкової застави податковими органами (далі Порядок №586).

Згідно пункту 5 розділу I Порядку №586, право податкової застави виникає згідно з Податковим кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з пунктом 9 розділу I Порядку №586, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 статті 89 глави 9 розділу II Кодексу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою, ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Пунктом 12 розділу I Порядку №586 передбачено, що повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог статті 59 глави 4 розділу II Кодексу.

Розділ ІІ Порядку №586 регламентує порядок/процедуру опису у податкову заставу майна платника податків, що має податковий борг.

Так, у відповідності з пунктом 1 розділу ІI Порядку №586, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Згідно пункту 2 розділу IІ Порядку №586, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

Повноваження щодо опису майна платника податків, що має податковий борг, покладаються на податкового керуючого.

Згідно пункту 3 розділу IІ Порядку №586, відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому разі опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Понятими не можуть бути працівники податкових органів або правоохоронних та інших державних органів виконавчої влади, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку №586 передбачено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису (окрім особливостей, передбачених розділом III цього Порядку), складається акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (додаток 4).

У такому разі податковий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. У разі прийняття судом рішення щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу його копія надсилається (надається) податковим органом банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків.

Зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня: складення акта опису майна податковим керуючим; складення акта про відсутність майна у платника податків, що може бути описано у податкову заставу; погашення податкового боргу в повному обсязі.

Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення зазначених у цьому пункті актів, зобов`язаний надіслати (надати) банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків рішення про складення актів (додаток 5), яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Згідно пунктів 5-7 розділу IІ Порядку №586, до акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість є меншою, ніж сума податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Платник податків зобов`язаний не пізніше робочого дня, що настає за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити податковий орган про наявність такого майна. Податковий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення про включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.

У разі якщо податковий орган приймає рішення про включення такого майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.

До прийняття відповідного рішення податковим органом платник податків не має права відчужувати таке майно.

У разі порушення платником податків вимог цього пункту він несе відповідальність згідно із законом.

Пунктом 8 розділу ІІ Порядку №586 передбачено, що у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису майна на суму, що відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Порядку №586, якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша за суму податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу в повному обсязі.

Опис майна може бути проведено за інформацією, документами і матеріалами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів).

Отже, приписами зазначених норм Порядку №586, які кореспондують приписам ст. 89 Податкового кодексу України, визначено певний алгоритм дій податкового керуючого під час опису майна у податкову заставу, що передбачає: визначення платником податків такого майна, опис майна, можливість звернення податкового керуючого до суду у разі не допуску або перешкоджанню здійсненню його повноважень, можливість накладення арешту на майно, реєстрація майна як податкової застави у відповідному державному реєстрі.

Складення податковим органом акта опису ліквідного майна, на яке поширюється таке публічне обтяження як податкова застава на підставі відповідного рішення податкового органу, є передумовою для внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідного запису.

При цьому опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі документів, поданих платником податків, а у разі ненадання таких документів, контролюючий орган має право звернутись до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунок платника податків.

Водночас, за приписами пункту 10 розділу ІІ Порядку №586, опис майна може бути проведено за інформацією, документами і матеріалами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів).

Як доводить відповідач, опис майна ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» у податкову заставу здійснений на підставі даних «НАІС ДДАІ» МВС України.

Як убачається з матеріалів справи, листом від 04.04.2023 року вих. №10791/6/15-32-13-05-06 відповідач звертався до позивача з вимогою надати перелік майна для опису, яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу.

Позивач не надав перелік активів для опису в податкову заставу.

Доказів протилежного позивачем до суду не надано.

Як наслідок, відповідач здійснив опис майна позивача на підставі даних «НАІС ДДАІ» МВС України.

Щодо рішення про опис майна у податкову заставу, судом встановлено, що станом на момент опису майна позивача у податкову заставу, згідно акту опису майна №473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року, Рішення про опис майна ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» у податкову заставу, № 50/15-32-13-05 від 05.04.2023 року було чинним та доказів його оскарження до суду не надано.

Таким чином, за наявності чинного Рішення про опис майна у податкову заставу № 50/15-32-13-05 від 05.04.2023 року відповідачем здійснено опис майна ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» у податкову заставу, про що складений акт опису майна №473/15-32-13-02-35 від 27.12.2023 року.

Тобто, контролюючим органом у спосіб та в межах, визначених законодавством, виконано свій обов`язок щодо заходів погашення податкового боргу ТОВ «Промислово-будівельної компанії «Інтербуд» (код ЕДРПОУ 24084266).

Позивачем протиправність таких дій відповідача не доведена, а отже підстави для зобов`язання Головного управління ДПС України в Одеській області вилучити публічне обтяження - податкову заставу від 04.01.2024 року за № 31087003 з реєстру обтяжень відсутні.

Крім того, пунктами 1-2 розділу VI Порядку №586 передбачено, що у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення (додаток 7).

Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення у встановлені законодавством строки з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу.

Умови припинення податкової застави визначені статтею 93 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 93.1 вказаної статті, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

За приписами пункту 93.2 Податкового кодексу України, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

Водночас, за результатами розгляду справи судом не виявлено обставин, передбачених пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодексу України, для звільнення майна позивача з податкової застави.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду не спростовують.

Згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 4-9, 72, 74-78, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Інтербуд» (пр-т Шевченка, 2, оф. 345, м. Одеса, 65044; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.