Справа № 160/7630/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2024 рокуСправа №160/7630/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , з 30.01.2024 р. пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши періоди роботи за провідними професіями з 03.07.2000 р. по 30.04.2001 р., з 08.09.2014 р. по 25.06.2015 р., з 27.06.2015 р. по 04.03.2016 р., з 06.04.2016 р. по 07.04.2016 р., з 30.04.2016 р. по 31.08.2016 р., з 21.09.2016 р. по 16.06.2017 р., з 18.06.2017 р. по 28.07.2017 р., з 30.07.2017 р. по 10.09.2017 р., з 18.10.2017 р. по 14.12.2017 р., з 16.12.2017 р. по 26.03.2018 р., з 10.04.2018 р. по 06.10.2018р., з 22.10.2018 р. по 07.04.2019 р., з 01.05.2019 р. по 01.05.2019 р., з 08.05.2019 р. по 02.04.2022 р., з 04.04.2022 р. по 08.07.2022 р., з 10.07.2022 р. по 20.07.2022 р., з 22.07.2022 р. по 27.07.2022 р., з 30.07.2022 р. по 28.08.2022 р., з 31.08.2022 р. по 13.09.2022 р., з 15.09.2022 р. по 12.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 16.11.2022 р., з 18.11.2022 р. по 20.11.2022 р., з 22.11.2022 р. по 24.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 30.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 31.01.2023 р., з 02.02.2023 р. по 25.03.2023 р., з 27.03.2023 р. по 31.03.2023 р., з 14.04.2023 р. по 30.04.2023 р., з 02.05.2023 р. по 08.05.2023 р., з 13.05.2023 р. по 23.07.2023 р. та з 25.07.2023 р. по 02.01.2024 р. відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 26.01.1992 року № 8 з розрахунку за кожний повний рік роботи 1 рік 3 місяці.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він 30.01.2024 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідач не зарахував до пільгового стажу позвачу період роботи з 03.07.2000 р. по 30.04.2001 р., з 08.09.2014 р. по 25.06.2015 р., з 27.06.2015 р. по 04.03.2016 р., з 06.04.2016 р. по 07.04.2016 р., з 30.04.2016 р. по 31.08.2016 р., з 21.09.2016 р. по 16.06.2017 р., з 18.06.2017 р. по 28.07.2017 р., з 30.07.2017 р. по 10.09.2017 р., з 18.10.2017 р. по 14.12.2017 р., з 16.12.2017 р. по 26.03.2018 р., з 10.04.2018 р. по 06.10.2018р., з 22.10.2018 р. по 07.04.2019 р., з 01.05.2019 р. по 01.05.2019 р., з 08.05.2019 р. по 02.04.2022 р., з 04.04.2022 р. по 08.07.2022 р., з 10.07.2022 р. по 20.07.2022 р., з 22.07.2022 р. по 27.07.2022 р., з 30.07.2022 р. по 28.08.2022 р., з 31.08.2022 р. по 13.09.2022 р., з 15.09.2022 р. по 12.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 16.11.2022 р., з 18.11.2022 р. по 20.11.2022 р., з 22.11.2022 р. по 24.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 30.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 31.01.2023 р., з 02.02.2023 р. по 25.03.2023 р., з 27.03.2023 р. по 31.03.2023 р., з 14.04.2023 р. по 30.04.2023 р., з 02.05.2023 р. по 08.05.2023 р., з 13.05.2023 р. по 23.07.2023 р. та з 25.07.2023 р. по 02.01.2024 р.
Ухвалою від 01 квітня 2024 року суд відкрив провадження у адміністративній справі та справу №160/7630/24 суд призначив до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
17 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відзив на позовну заяву, де зазначило, що позивач не набув повних 10 років пільгового стажу роботи на провідних підземних професіях, тому права на застосування кратності, передбаченого Роз?ясненням № 8 від 20.01.1992 року, немає.
19 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позову з огляду на відсутність у позивача необхідного стажу роботи за провідною професією для призначення пенсії, пославшись також на дискреційні повноваження пенсійного органу стосовно призначення пенсії.
Згідно із ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 .
30.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільговий умовах.
В обґрунтування відмови у призначенні пенсії позивачу, відповідач зазначив таке:
- згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявника становить 31 рік 00 місяців 07 днів, пільговий стаж заявника становить 23 роки 01 місяць 16 днів, в тому числі на підземних роботах для визначення права на пенсію незалежно від віку за провідними професіями на підземних роботах 09 років 06 місяців 26 днів, на підземних роботах відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 становить 13 років 06 місяців 08 днів.
До страхового стажу зараховані всі періоди.
До пільгового стажу зараховані всі періоди.
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно з частинами 1, 2, 3, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзац 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частинами 1, 2 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до частин 1, 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачене статтею 114 розділу XIV-1 ("Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян")Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Так, відповідно до частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно з частиною 5 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування "у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Такі ж правила містяться у статтях 13,14,56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якими передбачені пенсії за віком на пільгових умовах, особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, та взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями.
Пунктом 5 постанови Верховної Ради України №1931-Х1І від 06.12.1991 року "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зіст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
- кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих вимоєчних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;
- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.
Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів пункту 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
Матеріалами справи, а саме трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_3 від 24.07.1995 року підтверджено, що позивач має періоди роботи на підприємствах, міститься інформація про прийняття (переведення) ОСОБА_1 на посади з повним робочим днем у шахті (під землею).
Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємств.
Враховуючи те, що у трудовій книжці та довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивача містяться всі необхідні відомості про його трудову діяльність, суд доходить висновку, що відповідачем з урахуванням частини 5 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", протиправно не проведено взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими нормами, за правилами, наведеними у роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення №8 від 20.01.1992 року
Згідно з цими роз`ясненнями у разі, якщо працівник, який був зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах, не має достатнього стажу підземної роботи для призначення пенсії (25 років), але має не менше 10 років такого стажу, то до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж. При цьому стаж на провідних професіях зараховується до стажу підземної роботи із збільшеною кратністю 1,25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за професіями, передбаченими Списком №1, із зменшеною кратністю 0,75 (1 рік роботи за 9 місяців).
Основною умовою для взаємозаліку пільгового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах, а не виключно 10-річного стажу роботи на провідних професіях, як вважають відповідачі.
Зміст положень частин 3 та 5 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.
Оскільки позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах має стаж більше ніж 10 років на посаді, робота на якій дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому орган який призначає пенсії повинен застосувати вказане вище роз`яснення та зараховувати позивачу до стажу за кожний повний рік роботи 1 рік 3 місяці..
Суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, розглядаючи питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, протиправно не провів взаємозалік цих періодів роботи позивача, які дають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за частиною 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не врахував роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі №П/800/490/15 як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах не підлягають, оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, і на власний розсуд розраховувати пільговий чи страховий стаж. Задоволення зазначених вимог свідчитиме про втручання у дискреційні повноваження пенсійного органу, що є неприпустимим.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначено, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки відповідачем ще не вирішено питання щодо зарахування стажу.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 30.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону України Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, суд робить висновок про часткове задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивач при зверненні до суду сплатив судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 12.03.2024 року.
Оскільки позовну заяву задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке прийняло оскаржуване рішення, у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , від 30.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши періоди роботи за провідними професіями з 03.07.2000 р. по 30.04.2001 р., з 08.09.2014 р. по 25.06.2015 р., з 27.06.2015 р. по 04.03.2016 р., з 06.04.2016 р. по 07.04.2016 р., з 30.04.2016 р. по 31.08.2016 р., з 21.09.2016 р. по 16.06.2017 р., з 18.06.2017 р. по 28.07.2017 р., з 30.07.2017 р. по 10.09.2017 р., з 18.10.2017 р. по 14.12.2017 р., з 16.12.2017 р. по 26.03.2018 р., з 10.04.2018 р. по 06.10.2018р., з 22.10.2018 р. по 07.04.2019 р., з 01.05.2019 р. по 01.05.2019 р., з 08.05.2019 р. по 02.04.2022 р., з 04.04.2022 р. по 08.07.2022 р., з 10.07.2022 р. по 20.07.2022 р., з 22.07.2022 р. по 27.07.2022 р., з 30.07.2022 р. по 28.08.2022 р., з 31.08.2022 р. по 13.09.2022 р., з 15.09.2022 р. по 12.11.2022 р., з 14.11.2022 р. по 16.11.2022 р., з 18.11.2022 р. по 20.11.2022 р., з 22.11.2022 р. по 24.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 30.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 31.01.2023 р., з 02.02.2023 р. по 25.03.2023 р., з 27.03.2023 р. по 31.03.2023 р., з 14.04.2023 р. по 30.04.2023 р., з 02.05.2023 р. по 08.05.2023 р., з 13.05.2023 р. по 23.07.2023 р. та з 25.07.2023 р. по 02.01.2024 р. відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 26.01.1992 року № 8 з розрахунку за кожний повний рік роботи 1 рік 3 місяці.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 21.05.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук