Справа № 520/2211/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий I інстанції: Григоров Д.В.

20 травня 2024 р. Справа № 520/2211/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ракицької Ірини Миколаївни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

01.02.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ракицька І.М. звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру починаючи з 01.12.2022 року з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З роздруківки пенсії за грудень 2022 року позивач дізнався, що його пенсія обмежена, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплату його пенсії без обмеження її максимального розміру, починаючи з моменту встановлення такого обмеження з урахуванням раніше проведених виплат. Однак, відповідач листом від 25.01.2023 року повідомив позивача, що пенсія за інвалідністю обмежена 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст. 67 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов ГУ ПФУ в Харківській області зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію, як особа з інвалідністю 2 групи, захворювання внаслідок аварії на ЧАЕС (під час призову з запасу ВС), призначену за нормами Закону № 796-XII, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з 01.10.2014 року за матеріалами електронної пенсійної справи. Пенсію позивача обчислено з урахуванням положень Порядку обчислення пенсій особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок № 1210) із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження (вересень 1987 року, встановлену за рішенням суду). 3 01.12.2022 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1307 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 і від 26.09.2012 року № 886». Розмір пенсії з 01.12.2022 року становить 20 930 грн., в тому числі: 70 223,11 грн. основний розмір пенсії від середнього заробітку (70%); 379,60 грн. додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів; 258,90 грн. - надбавка донорам; 837,20 грн. підвищення інвалідам, прирівняним до інвалідів війни 2 групи ;50,00 грн. - цільова допомога інвалідам війни. 71748,81 грн. розмір пенсії з надбавками. 20930,00 грн. максимальний розмір пенсії. Розмір пенсії до виплати з 01.12.2022 року встановлено з урахуванням норм ст. 67 Закону № 796-XII.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження) у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що обмеження максимального розміру пенсії було застосовано до позивача 01.12.2022 року після проведення перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року № 1307 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 і від 26.09.2012 року № 886». Правові підстави не застосовувати до пенсії позивача обмеження максимального розміру, встановлені ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у відповідача були відсутні.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ракицької І.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача зазначає, що ст. 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI) передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 року «Про затвердження Положення про помічника консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

При цьому, рішенням Конституційного суду України від 12.10.2022 року по справі № 7-р(ІІ) 2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи ст. 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року,

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-категорії, особою з інвалідністю ІІ групи, з 01.10.2014 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, отримує пенсію як особа з інвалідністю ІІ групи.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року № 1307 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 і від 26.09.2012 року № 886» (далі Постанова № 1307) пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2022 року, внаслідок якого розмір пенсії позивача з надбавками склав 71.748,81 грн.:70.223,11 грн. основний розмір пенсії від середнього заробітку; 379,60 грн. додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів; 258,90 грн. - надбавка донорам; 837,20 грн. підвищення інвалідам, прирівняним до інвалідів війни 2 групи; 50,00 грн. - цільова допомога інвалідам війни. Максимальний розмір пенсії 20 930 грн. (а.с.14 )

16.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, якою просив здійснити перерахунок та виплату його пенсії без обмеження її максимального розміру починаючи з моменту встановлення такого обмеження, з урахуванням раніше проведених виплат (а.с. 13).

За результатами розгляду заяви позивача, ГУ ПФУ в Харківській області листом від 25.01.2023 року повідомило ОСОБА_1 про те, що з 01.12.2022 року проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови № 1307. Розмір пенсії до виплати з 01.12.2022 року встановлено з урахуванням норм ст. 67 Закону № 796-XII (а.с. 8-9).

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, перевіряючи рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи».

За правилами ст. 2 Закону № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Перерахунок пенсії позивача здійснено з 01.12.2022 року на виконання постанови № 1307, тому застосуванню у спірних правовідносинах підлягають норми, що регулюють порядок перерахунку та здійснення виплати пенсії станом на 01.12.2022 року.

Так, станом на 01.12.2022 року ч. 3 ст. 67 Закону № 796-XII була викладена в редакції Закону № 3668-VI, який набув чинності з 01.10.2011 року, передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Абзац 1 п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668-VI передбачав, що встановлені цим Законом обмеження максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.10.2011 року.

Разом з тим, абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668-VI передбачено, що пенсії, які перевищують встановлені цим Законом обмеження максимального розміру пенсії, хоча і не зменшуються, проте нараховуються без здійснення будь-яких перерахунків та індексації до того моменту, поки їх розмір не буде меншим, ніж встановлені Законом обмеження.

Отже, після 01.10.2011 року пенсії, розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів не перераховуються до того моменту, поки їх розмір не буде меншим, ніж встановлені Законом обмеження. Відповідно, перераховані пенсії, розмір яких був меншим, ніж десять прожиткових мінімумів до 01.10.2011 року, обмежуються граничним розміром.

На осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Як вбачається зі встановлених по справі обставин, внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з наведеного, розмір перерахованої відповідно до Закону № 796-XII в редакції, чинній з 01.10.2011 року, зокрема, і належної позивачу пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів.

Норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії станом на 01.12.2022 року були чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

Таким чином, суд першої інстанції, правомірно дійшов до висновку, що законні підстави для виплати позивачу пенсії в більшому, ніж граничний розмір - відсутні.

Покликання представника позивача в обґрунтування апеляційної скарги на неврахування судом першої інстанції Рішення Конституційного суду України від 12.10.2022 року по справі № 7-р(ІІ) 2022, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи ст. 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262-XII, є безпідставними, оскільки предметом спору у цій справі є обмеження максимального розміру пенсії перерахунок пенсії відповідно до Закону № 796-XII.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Рішенням Конституційного суду України від 20.03.2024 року по справі № 2-р(ІІ)/2024, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис ст. 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон № 796-XII зі змінами, припис першого речення ч. 3 ст. 67 Закону № 796-XII зі змінами.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З урахуванням наведено вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ракицької І.М., та не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ракицької Ірини Миколаївни залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц