Справа № 440/4546/24
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/4546/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною та скасування відмови Головного управління ПФУ в Полтавській області про призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві в зв`язку з відсутністю обов`язкового документа необхідного для призначення страхових виплат від 05.12.2023;

- зобов`язання призначити ОСОБА_1 страхову виплату втраченого заробітку (щомісячну страхову виплату) з дня звернення про виплату втраченої заробітної плати 13.11.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною відмовою відповідача у виплаті щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві у зв`язку з відсутністю обов`язкового документа необхідного для призначення страхових виплат нещасного випадку на виробництві за формою Н-1. Зазначив, що позивачем надано копію акту нещасного випадку на виробництві, яка прирівнюється до оригіналу, адже вона складена у той самий час за відповідною формою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 1993 року по 2001 рік ОСОБА_1 працював у ПКСП "Шишаки" Шишацького району Полтавської області.

29.01.1999 ОСОБА_1 виконуючи обов`язки мельника дробарного цеху отримав травму на ПКСП "Шишаки", про що 02.02.1999 складено акт Н-1 про нещасний випадок на виробництві №1, який затверджений 04.02.1999.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №099514 від 08.06.2023, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

За інформацією ГУПФУ в Полтавській області, викладеній у відзиві на позовну заяву, ОСОБА_1 перебував на обліку у Диканському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області та отримував страхові виплати з 01.04.2001 до 02.08.2002 року відповідно до виписок з акта огляду медико - соціальною експертною комісією про результати визнання ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, медичної та соціальної допомоги (далі - МСЕК) 7-66 ОА №0323910, яка діяла до 17.08.2001 та 7-66 ВЛ №0321645, яка діяла до 02.08.2002. В зв`язку з закінченням терміну виписки МСЕК виплати потерпілому було припинено.

14.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві.

До заяви позивач додав копію акта розслідування нещасного випадку на виробництві Н-1, рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12.10.2023 №551/939/23, та інші документи передбачені п. 3.1. Порядку.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області винесено рішення від 14.11.2023 №4100 про відмову у призначенні щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого в зв`язку із відсутністю обов`язкового документа необхідного для призначення страхових виплат, а саме: оригіналу акту розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-1.

Листом Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.12.2023 №1600-0213-8/89630 повідомлено позивачу, що за заявою № 4100 від 14.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області винесено рішення про відмову у виплаті щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві в зв`язку з відсутністю обов`язкового документа необхідного для призначення страхових виплат, а саме: оригіналу акту розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-1, а надане Рішення Шишацького районного суду Полтавської області по справі №551/939/23 від 12.10.2023 може бути використане лише для вирішення питань, пов`язаних з оформленням пенсії, а не страхових виплат.

Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у призначенні щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві в зв`язку з відсутністю обов`язкового документа необхідного для призначення страхових виплат, оформлену листом від 05.12.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України від 21.09.2022 № 2620-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 січня 2023 року уповноваженим органом в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є Пенсійний фонд України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХIV (далі - Закон № 1105-ХIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1105-ХIV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до ст.37 Закону №1105 для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Згідно зі ст. 38 Закону №1105 територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Територіальні органи уповноваженого органу управління можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Згідно зі ст. 39 Закону №1105 уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо:

1) потерпілий вчиняв дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання рекомендацій лікаря), що сприяли настанню страхового випадку;

2) роботодавець, інші органи, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілий надали уповноваженому органу управління завідомо неправдиві відомості про страховий випадок;

3) застрахована особа вчинила умисне кримінальне правопорушення, що призвело до настання страхового випадку.

Уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованій особі, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

Згідно з п. 1.3. розділу І Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 (далі Порядок № 11), Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Відповідно до 3.1. розділу ІІІ Порядку № 11, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до управління (відділення) Фонду подається: заява особисто за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою; копія паспорта; копія реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

Копії документів засвідчуються працівником управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналів.

Працівниками управління (відділення) Фонду до справи про страхові виплати додаються:

оригінал акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України;

оригінал виписки медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності;

інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нараховану заробітну плату (дохід) та сплату страхових внесків. У разі коли відомості про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для визначення розміру середньої заробітної плати, працівники управління (відділення) Фонду отримують інформацію у страхувальника. У разі відсутності страхувальника на момент формування справи про страхові виплати, довідку, що підтверджує розмір заробітної плати перед настанням страхового випадку, може надати потерпілий;

інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про трудові, цивільно-правові відносини потерпілого, реєстрацію фізичної особи підприємця, члена фермерського господарства, члена особистого селянського господарства, самозайнятої особи на момент настання страхового випадку в залежності від місця, де стався страховий випадок. У разі відсутності такої інформації потерпілим надаються копії документів, які підтверджують, що на момент настання страхового випадку він працював саме у того страхувальника, у якого стався нещасний випадок або зареєстровано професійне захворювання.

Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченню трьох років з дня встановлення МСЕК стійкої втрати потерпілим професійної працездатності внаслідок ушкодження здоров`я, то страхові виплати призначаються з дня звернення за їх призначенням відповідно до чинних нормативно-правових актів.

У разі відсутності документів, необхідних для призначення виплат в управліннях (відділеннях) Фонду, та наявності їх у потерпілого, він може надати ці документи для призначення виплат.

Таким чином, право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності та за умови подання всіх необхідних документів, визначених чинним законодавством.

Згідно з пунктом 3.2.6 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» якщо щомісячні страхові виплати було припинено та з моменту припинення пройшло більше як три роки, то призначення здійснюється на загальних підставах відповідно до вимог частини першої статті 42 Закону та вимог підпункту 3.4.2 цього Порядку. Середньомісячна заробітна плата обчислюється з урахуванням пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 1266.

Згідно з пунктом 3.4.1 Порядку 3.4.1. щомісячна страхова виплата встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку.

При цьому максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату настання права на страхову виплату.

Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, на дату настання права на страхову виплату.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми, але вказана заява містила усі необхідні реквізити та чітко сформульовані вимоги щодо призначення страхової виплати позивачу.

Законом №1105 встановлено, що територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Відповідач, отримавши заяву позивача про призначення страхових виплат, прийняв рішення від 14.11.2023 №4100, яким відмовив позивачу у призначенні щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого в зв`язку із відсутністю обов`язкового документа необхідного для призначення страхових виплат, а саме: оригіналу акту розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-1.

Водночас, враховуючи зазначені вище норми в редакції, що була чинна на момент звернення позивача до органів пенсійного фонду, суд доходить висновку, що наведені норми не містять положення щодо обов`язку страхувальника подавати до управління для призначення страхової виплати саме оригіналів актів про нещасний випадок, пов`язаних з виробництвом.

При цьому, Порядком про призначення, перерахування та проведення страхових виплат №11 від 19.07.2018 встановлено, працівниками управління (відділення) Фонду до справи про страхові виплати додаються: оригінал акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України.

Варто зауважити, що до заяви ОСОБА_1 подана копія акта №1 форми Н-1 від 02.02.1999 року про нещасний випадок на виробництві, який затверджений 04.02.1999 та складений ПКСП "Шишаки".

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області по справі №551/939/23 від 12.10.2023 встановлено факт належності копії акту про нещасний випадок на виробництві №1 від 02.02.1999, який затверджений 04.02.199 та складений ПКСП "Шишаки" Шишацького /наразі, Миргородського/ району Полтавської області, заявнику ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені обставини, враховуючи, що подання страхувальником серед інших документів для виплати страхових виплат, копії акту про нещасний випадок на виробництві, факт належності якої позивачу встановлено рішенням суду, не може бути підставою для відмови у перерахуванні страхових виплат, оскільки не віднесено до передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" випадків відмови управлінням у страхових виплатах.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування. Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Обов`язковою ознакою як нормативно-правового, так і індивідуального акту є юридичний характер, тобто обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта (суб`єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Відтак, судовому захисту в адміністративних судах підлягають лише порушені права, свободи чи законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому визначальним критерієм для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у розв`язанні публічно-правового спору є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

Суд зазначає, що лист Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.12.2023 №1600-0213-8/89630 не є правовим актом індивідуальної дії, отже не є рішенням суб`єкта владних повноважень, відповідно, не породжує для позивача правових наслідків, не є підставою для виникнення у нього будь-яких прав та обов`язків, отже ніяким чином не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача, а є лише відповіддю на звернення позивача.

В даному випадку, права позивача порушуються не відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладеної у листі від 05.12.2023 №1600-0213-8/89630, у зв`язку з чим суд вважає необхідним залишити вимоги про визнання протиправною та скасування відмови Головного управління ПФУ в Полтавській області про призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві в зв`язку з відсутністю обов`язкового документа необхідного для призначення страхових виплат від 05.12.2023 без задоволення.

На підставі зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийте за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Полтавській області від 14.11.2023 №4100.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити страхову виплату втраченого заробітку (щомісячну страхову виплату) з дня звернення про виплату втраченої заробітної плати 13.11.2023, суд зазначає наступне.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Відмовивши позивачу у виплаті щомісячної страхової виплати, без розгляду документів наданих позивачем до заяви та без урахування підстав визначених законодавством для відмови у призначенні такої виплати, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві, прийнявши до розгляду копію акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 02.02.1999 року, складений ПКСП "Шишаки", на ім`я ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.11.2023 №4100.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого на виробництві, прийнявши до розгляду копію акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 02.02.1999, складений ПКСП "Шишаки", на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва