Справа № 300/1209/24
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" травня 2024 р. справа № 300/1209/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Спілка забудовників 9" до Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ), треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, про визнання протиправним та скасування, дій, індивідуальних актів органу державної влади та вчинення дій зобов`язального характеру -

В С Т А Н О В И В:

Обслуговуючий кооператив "ЖБК "Спілка забудовників 9" звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ), за змістом якого просив суд:

- визнати протиправними дії Державної інспекції архітектури та містобудування України через головного інспектора будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування ОСОБА_1 та головного інспектора будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за уповноваженими органами містобудування та архітектури Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду Павліва Олега Тарасовича з проведення позапланової перевірки у період з 09.01.2024 по 12.01.2024 щодо дотримання Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано Франківської міської ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження містобудівної діяльності;

- визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування ОСОБА_1 від 15.01.2024 про зупинення дозволу на виконання будівельних робіт «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано Франківську, корпус 32» (реєстраційний номер ЄДЕССБ ІФ27);

- зобов`язати головного інспектора будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування ОСОБА_1 відновити дію дозволу на виконання будівельних робіт «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано-Франківську, корпус 32» (реєстраційний номер ЄДЕССБ ІФ27).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України, зокрема, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (, вул. Січових Стрільців, 56, м. Івано-Франківськ, 76018); Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України (, пр-т Берестейський, 14, м. Київ, 01135).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 заяву представника Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Спілка забудовників 9" про зміну предмету позову - задоволено, змінено предмет позову по справі, у спосіб доповнення викладених раніше позовних вимог позовної заяви від 29.02.2024, однією вимогою немайнового характеру, наступного змісту: «Визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції архітектури та містобудування України від 23 квітня 2024 року № 60 «Про проведення позапланової перевірки».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖБК» Спілка Забудовників 9» про забезпечення позову - задовільнено частково зокрема, зупинено дію наказу Державної інспекції архітектури та містобудування наказ України від 23 квітня 2024 року № 60 «Про проведення позапланової перевірки».

13.05.2024 представником Державної інспекції архітектури та містобудування України, через підсистему «Електронний суд», подано заяву про відвід головуючого судді по справі, яку 14.05.2024 зареєстровано канцелярією Івано-Франківського окружного адміністративного суду та, того ж дня, передано судді на розгляд.

Заяву мотивовано незгодою відповідача з процесуальними рішеннями судді, а саме: ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 та від 02.05.2024, з огляду на що, представник Державної інспекції архітектури та містобудування України, з метою забезпечення принципів рівності учасників процесу, законності, враховуючи право останнього визначати ступінь довіри до судді, виходячи з необхідності уникнення непорозумінь при розгляді справи № 300/1209/24, просить заяву відповідача про відвід судді задовольнити.

На підставі частини 11 статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно.

В даному аспекті суд зазначає, що період з 15.05.2024 по 17.05.2024 суддя Панікар І.В. перебував у відрядженні, період 18.05.2024 - 19.05.2024 є вихідними днями, таким чином з урахуванням положень частин 1 та 6 статті 120 КАС України, можливість невідкладного вирішення вищевказаного клопотання судом пов`язана з 20.05.2024 року.

Розглянувши 20.05.2024 подану заяву про відвід судді, суд зазначає наступне.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

З аналізу заяви про відвід судді від 13.05.2024 суд встановив, що в обґрунтуваннях необхідності відводу судді представник відповідача посилається виключно на незгоду з процесуальними рішеннями судді.

Тобто, заява представника відповідача про відвід судді обґрунтовано саме процесуальними рішеннями, ухваленими суддею по цій справі, що не може бути підставою для відводу судді.

Інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Панікара І.В., представником відповідача не наведено.

У цьому випадку, суддя Панікар І.В. не брав участь у цій справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі, не є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Суддя Панікар І.В. жодним чином прямо чи опосередковано не заінтересований у результатах розгляду справи.

Обставин, які б викликали сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Панікара І.В., окрім незгоди з прийнятими по цій же справі рішеннями, представник відповідача не наводить, а суд їх не вбачає.

Підстави для відводу, передбачені статтею 37 КАС України, також відсутні.

Натомість, суд зауважує, що сторона по справі має право на оскарження судових рішень (ухвал) відповідно до норм КАС України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.02.2019 по справі № 855/35/19.

Крім того згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Разом з цим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

При цьому, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Отже не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

За приписами частин 3 та 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У даному випадку, будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та безсторонності суду із доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на те, що факти, на які посилається представник позивача не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді, оскільки базуються виключно на незгоді сторони з винесеними судом процесуальними рішеннями, суд дійшов висновку про необгрунтованість заяви про відвід судді.

Враховуючи необґрунтованість заявленого представником позивача відводу судді, питання про відвід судді відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Державної інспекції архітектури та містобудування України про відвід судді Панікара І.В. по адміністративній справі № 300/1209/24 за позовом Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Спілка забудовників 9" до Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ), треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, про визнання протиправним та скасування, дій, індивідуальних актів органу державної влади та вчинення дій зобов`язального характеру - визнати необґрунтованою.

2. Передати заяву представника Державної інспекції архітектури та містобудування України про відвід судді Панікара І.В. по адміністративній справі № 300/1209/24 для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 40 КАС України та розгляду заяви про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку статті 256 КАС України. Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.