Справа № 360/256/24
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/256/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якої звернувся адвокат Галкін Вячеслав Леонідович (далі представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області), в якому представник позивача просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 15 вересня 2023 року № 90 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 12 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» з моменту первинного звернення за пенсією, тобто з 08 вересня 2023 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 08 вересня 2023 року вона звернулася до Пенсійного органу через веб-портал ПФУ з заявою про призначення пенсії з усіма необхідними документами, оскільки набула право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Заява була розглянута ГУ ПФУ у Волинській області, яке своїм рішенням від 15 вересня 2023 року № 90 відмовило у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розгляді документів відповідач врахував до загального страхового стажу 26 років 08 місяців 18 днів. При цьому на положення статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач взагалі не зважає і не надає жодних пояснень з цього приводу у своєму рішенні.

Представник позивача вважає дії відповідача з відмови у призначенні пенсії незаконними, оскільки на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком є чинними і стаття 12 Закону «Про пенсійне забезпечення», і стаття 26 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі вказаного позивач вважає рішення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ГУ ПФУ у Волинській області 02 квітня 2024 року подало відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що 08 вересня 2023 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернулася із заявою та доданими до неї документами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до чинного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) заяви про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності, зокрема, засобами програмного забезпечення визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

На підставі вказаного Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії за віком, визначено ГУ ПФУ у Волинській області.

Розглянувши заяву позивача з доданими до неї документами ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 15 вересня 2023 року № 90.

Не погодившись з прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до суду.

Правовим актом, який регулює призначення пенсій за віком на час виникнення спірних правовідносин, є Закон № 1058-ІV.

Статтею 8 Закону № 1058-ІV визначено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг зокрема, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Згідно наданих до заяви про призначення пенсії за віком документів, у тому числі про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, довідки про підтвердження періодів роботи), страховий стаж складає 26 років 8 місяців 18 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди відповідно поданих документів.

Пенсійний вік позивачки на момент звернення із заявою про призначення пенсії становить 58 років, та не відповідає вимогам щодо пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV (60 років).

Позивачка наполягає на застосуванні до спірних правовідносин статті 12 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) для призначення пенсії на загальних підставах.

Разом з тим, статтею 46 Конституції України встановлено, що забезпечення громадян у разі їх повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом гарантується, зокрема, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій.

Закон № 1788-ХІІ був прийнятий до прийняття Конституції України, передбачав право на пенсійне забезпечення, яке за своєю природою та принципами відрізнялось від гарантованого Основним Законом загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас, принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні визначають Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Основи).

Відповідно до статті 2 Основ законодавство України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування складається з цих Основ та прийнятих відповідно до них законів, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до статті 4 Основ пенсійне страхування є одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На реалізацію положень Конституції України та Основ 09 липня 2003 року прийнято Закон № 1058-ІV, який, серед іншого, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

З прийняттям Закону № 1058-ІV він набув статусу провідного закону у сфері пенсійного страхування, яким врегульовано усі правовідносини пов`язані з функціонуванням системи пенсійного страхування, призначенням, перерахунком і виплатою пенсій.

Одночасно, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Також цим пунктом визначено сферу застосування Закону № 1788-ХІІ, положення якого застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Аналогічного змісту положення відображено у примітці преамбули Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, Законом № 1058-ІV передбачено його пріоритет над іншими Законами України та іншими нормативно-правовими актами у сфері пенсійного страхування, а також визначено сферу, у якій Закон № 1788-ХІІ продовжує діяти одночасно з цим Законом.

В іншій частині Закон № 1788-ХІІ втратив чинність. У подальшому Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148-VIII) внесено зміни до Закону № 1788-ХІІ та Закону № 1058-ІV, відповідно до яких питання визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років також передано в сферу застосування Закону № 1058-ІV.

Одночасно, цим Законом внесено зміни і до пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, відповідно до яких положення Закону № 1788-ХІІ з цього часу застосовуються виключно в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VIII мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Фактично Законом № 2148-VIII повністю передано в сферу дії Закону № 1058-ІV регулювання правовідносин щодо визначення права на пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років та одночасно припинено в цій частині застосування Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, на час звернення позивачки за призначенням пенсії за віком правовідносини щодо пенсійного забезпечення, зокрема норми щодо пенсійного віку, досягнення якого дає право на пенсію за віком на загальних підставах, врегульовано Законом № 1058-ІV. Статтею 26 цього Закону передбачено право на пенсію за віком після досягнення особою віку 60 років.

У зв`язку з відсутністю у позивача необхідного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV для призначення пенсії, ГУ ПФУ у Волинській області відмовлено у призначенні пенсії.

Таким чином, позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії є правомірними, оскільки він діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.

З урахуванням вказаного ГУ ПФУ у Волинській області просить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Користуючись правом на подання заяв по суті справи представником позивача подана відповідь на відзив від 02 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 26 березня 2024 року після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ПФУ у Волинській області про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до участі у справі як другого відповідача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулась 08 вересня 2023 року через вебпортал до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви про призначення пенсії позивачем додано копії документів: паспорта, ідентифікаційного номера, диплому, трудової книжки, виписки з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 15 вересня 2023 року № 90 відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з поданням заяви про призначення пенсії за віком раніше передбаченого законом строку. Роз`яснено позивачу, що відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: 1) право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу у період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років; 2) право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу починаючи з 01 січня 2028 року не менше 25 років, наявність необхідного стажу визначається на дату досягнення відповідного віку. Згідно наданих до заява документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, ОК-5, трудова книжка, диплом) страховий стаж складає 26 років 08 місяців 18 днів. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи.

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, страховий стаж позивача (для розрахунку права на пенсію за віком) складає 26 років 08 місяців 18 днів, що підтверджується її трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 05 квітня 1984 року та індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5), що не є спірним питанням при розгляді даної справи та визнається сторонами у справі.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У преамбулі Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За положеннями статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

09 липня 2003 року було ухвалено Закон України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Абзацом 4 частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, серед іншого: пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з пунктом 1.1 Розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1 у редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії), заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб. Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим

Заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (пункт 1.2 Розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку 22-1).

Відповідно до пункту 1.8 Розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку 22-1 днем звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Право на призначення пенсії за віком при автоматичному призначенні (без звернення особи) визначається на підставі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, наявних на дату досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону. У разі якщо даних про страховий стаж у системі персоніфікованого обліку (у тому числі за періоди до впровадження персоніфікованого обліку) недостатньо для призначення пенсії за віком, орган, що призначає пенсію, повідомляє особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на вебпорталі або засобами Порталу Дія, про відсутність таких відомостей та порядок подання необхідних для призначення пенсії документів (за наявності). При надходженні документів про страховий стаж протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, пенсія призначається у строк, визначений абзацом другим пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Якщо документи не будуть подані у зазначений строк, вважається, що особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 Розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі Положення), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії) заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до абзаців першого, сьомого, одинадцятого пункту 4.2 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абзац тринадцятий пункту 4.2 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Пунктом 4.8 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 регламентовано, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 Розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 22-1 вбачається, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії (перегляд розміру пенсії з дати її призначення).

Також з норм Порядку № 22-1 вбачається, що з 30 березня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунок пенсій, суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсії будь-яким територіальним органом Пенсійного фонду України, обраним за принципом випадковості, в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

У спірних відносинах заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Волинській області.

Згідно з пунктом 16 Розділу XV Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

В преамбулі Закону № 1788-XII також визначено, що положення цього Закону застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії, згідно із Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108-IV у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон № 1058-IV, який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Таким чином, з 01 січня 2004 року Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років; з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років; з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років; з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року; з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років; з 01 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року не менше 33 років; з 01 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року не менше 34 років; починаючи з 01 січня 2028 року не менше 35 років.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що умовами призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), є наявність декількох складових, а саме: досягнення пенсійного віку для жінок 60 років та наявність страхового стажу на момент досягнення пенсійного віку (з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років; з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років; з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років; з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років; з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року; з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років; з 01 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року не менше 33 років; з 01 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року не менше 34 років; починаючи з 01 січня 2028 року не менше 35 років).

Судом установлено, що позивач 08 вересня 2023 року через вебпортал звернулась до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, на день звернення із цією заявою їй виповнилось повних 58 років, тобто відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV позивач не досягла пенсійного віку (60 років), що надає право на призначення пенсії за віком за нормами цього Закону.

Доказів того, що позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV ні до пенсійного органу, ні до суду не надано.

Стосовно твердження представника позивача про те, що пенсія за віком повинна бути призначена позивачу відповідно до положень статей 12, 20 Закону № 1788-XIІ, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 Закону 1788-XIІ право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Особам, які не мають достатнього для призначення повної пенсії стажу роботи (стаття 12), призначаються пенсії за віком при неповному стажі в розмірі, пропорційному наявному стажу (стаття 68), але не менше соціальної пенсії (пункт «б» статті 94) (частина перша статті 20 Закону 1788-XIІ).

Пунктом 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Суд зауважує, що колізія між нормами статті 26 Закону № 1058-IV та статті 12 Закону № 1788-ХІІ відсутня, з огляду на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 13 грудня 2005 року, розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV фактично доповнено новою нормою, за якою положення Закону № 1788-ХІІ застосовується у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Крім того, відповідно до пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (чинного та в редакції на момент звернення позивача за призначенням пенсії) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Судом установлено, що позивач звернулася саме за призначенням пенсії за віком, а тому підстави для застосування положень Закону № 1788-ХІІ відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 815/6727/17.

Посилання представника позивача на рішення Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в зразковій справі № 360/3611/20 суд вважає незмістовним та помилковим, оскільки означене рішення стосується саме призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону № 1788-ХІІ, а тому не підлягає застосуванню у цій справі.

З огляду на вказане, позивач, досягнувши у вересні 2023 року віку у 58 років, на час звернення до пенсійного органу не має права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, а тому відповідач правомірно прийняв оскаржуване рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, внаслідок чого позовні вимоги про визнання протиправним та скасування спірного рішення належить залишити без задоволення.

Вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 12 Закону № 1788-ХІІ з моменту первинного звернення за пенсією, тобто з 08 вересня 2023 року, є похідними від позовних вимог визнання протиправними та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 15 вересня 2023 року № 90 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 26 березня 2024 року позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у даній справі.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ідентифікаційний код 13358826, місцезнаходження: вул. Кравчука, 22в, м. Луцьк, Волинська область, 43026) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) в дохід Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль