Справа № 468/1734/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 468/1734/23

Категорія: 113070100 Головуючий в 1 інстанції: Янчук С.В.

Місце ухвалення: м. Баштанка

Дата складання повного тексту: 06.02.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) в особі Управління патрульної поліції (далі УПП) в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7435516 від 31 липня 2023 року у розмірі 340 грн., за порушення ч.1 ст.121 КУпАП

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що згідно постанови він керував транспортним засобом та буксирував напівпричіп, який мав ознаки переобладнання, а саме збільшена висота бортів, яка в свою чергу, не має відмітки в талоні про реєстрацію транспортного засобу та в графі "особливі відмітки" в протоколі технічного огляду, чим порушив пп."а" п.31.3 ПДР України. Позивач вважав, що вищевказані правила він не порушував. Крім того 10 жовтня 2022 року проводилась перевірка технічного стану транспортного засобу, за результатами якої складено протокол №01228-00593-22, у графі "Особливості переобладнання" нічого не зазначено. Відповідач не надав жодних доказів правомірності прийнятого ним рішення, а саме показання технічних приладів, технічних засобів, що мають функції фото і кіно зйомки. Отже, позивач наполягав на тому, що у справі відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності не порушено, а також зазначив про доведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, зокрема відеозаписом з нагрудного відео реєстратора.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, відповідно ст. 286 КАС України.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 до УПП в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Постанову серії ЕАС №7435516 від 31 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП визнано протиправною та скасовано.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Миколаївській області ДПП на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

В апеляційній скарзі ДПП в особі УПП в Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що наслідком проходження технічного контролю транспортним засобом є визнання його технічно справним по вищевказаним критеріям, які жодним чином не відносяться до переобладнання у вигляді нарощування бортів кузова, що є грубим порушенням ПДР, яке може призвести до небезпечних ситуацій під час керування транспортного засобу;

- апелянт додав до матеріалів справи витяг з інформаційного порталу національної поліції в якому зазначено, що на причепі збільшено висоту бортів до загальної висоти 2400 мм, яке було зареєстровано лише 02 грудня 2023 року. Дана обставина на думку апелянта підтверджує, що станом на 31 липня 2023 року дані про переобладнання не були належним чином зареєстровані у законному порядку;

- апелянт переконаний, що на відеозапису чітко видно переобладнання у вигляді збільшення бортів та у відзиві, на думку апелянта, зазначені переконливі аргументи законності постанови про накладення адміністративного стягнення.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПП в особі УПП в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 31 липня 2023 року о 21 год 24 хв в м. Миколаїв на трасі М-14, Б.П. Тернів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав ознаки переобладнання, а саме: збільшена висота бортів, яка не передбачена заводом виробником, не має відмітки в талоні про реєстрацію транспортного засобу та в графі "особливі відмітки" в протоколі технічного огляду, чим порушив п.31.3 "а" ПДР України. У зв`язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. та складено постанову серії ЕАС №7435516 від 31 липня 2023 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не доведено факту порушення позивачем ПДР та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, абз.1 ст. 9, ч.1 ст. 122 КУпАП,ч.1 ст. 8, п.п.8, 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), ч.5 ст. 14, ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII, пп.31.3 "а" ПДР.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 8 Закону №580-VIII встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.8, 11 ч.1 ст. 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП (керування транспортним засобом з напівпричепом ВЕ0835XF в якому наявні ознаки переобладнання, а саме збільшення висоти бортів без зазначення в реєстраційному документі на даний транспортних засіб) чим порушено пп.31.3 "а" ПДР.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону №3353-XII визначається ПДР, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно пп.31.3 "а" ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Пунктом 5 ДСТУ 3649:2010 заборонено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законом порядком.

Колегія суддів констатує, що п.7 оскаржуваної постанови "До постанови додається" містить посилання на інформаційний носій (у даному випадку диск) під номером 471628.

Дослідивши вказаний диск, колегією суддів встановлено факт складання посадовою особою відповідача оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7435516 від 31 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 .

Разом з тим, даний диск не містить фото чи відео огляд вказаного транспортного засобу MAN TGX 18,440 з реєстраційним номером НОМЕР_2 з напівпричепом WIELTON NW3 державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав би ознаки переобладнання (збільшена висота бортів, яка не передбачена заводом виробником) із фіксацією факту внесення зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовування додаткового обладнання та експлуатаційного матеріалу без узгодження таких дій за встановленим законом порядком.

Більш того, колегія суддів враховує те, що на вказаному відео під номером 471628 не вбачається факту згоди водія із вчиненим адміністративним правопорушенням.

При цьому, колегія суддів враховує наявний в матеріалах справи протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01228-00593-22 від 10 жовтня 2022 року, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю ТзОВ ЛТК "Мегабудтранс", за яким ОСОБА_1 було пройдено перевірку технічного стану транспортного засобу, де у графі "особливості переобладнання" не вказано про жодні переобладнання транспортного засобу (а.с.7).

Статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Так, згідно ч.2 ст. 35 Закону №3353-XII періодичність проходження обов`язкового технічного контролю відповідно встановлена для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тони, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку.

Таким чином, вказаний протокол був діючим до 10 жовтня 2023 року, тобто на час складання оскаржуваної постанови серії ЕАС №7435516 від 31 липня 2023 року.

Відповідно абз.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Колегія суддів наголошує, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відтак, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, належить тлумачити на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, що правильно було встановлено судом першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Частиною 3 ст. 272 КАС України визначено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених ст.ст. 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 травня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.