Справа № 629/1619/24
Суддя: ХАРАБАДЗЕ К. Ш.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Фалькової І.М.,
Справа № 629/1619/24
Номер провадження 2-а/629/8/24
позивач ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )
відповідач поліцейський Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області Солонина Дмитро Сергійович (місцезнаходження за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 7)
відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області (місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5)
відповідач Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (місцезнаходження за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 7)
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 08 березня 2024 року о 18 годині 59 хвилин відносно ОСОБА_1 поліцейським Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Солонина Дмитром Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1617746 за порушення ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1617746 слідує, що 08 березня 2024 року о 18 год. 54 хв. 13 сек. в м. Лозова вул. Миру, водій керував ТЗ, в якого в темну пору доби не горів задній габаритний вогонь та стоп сигнал, та не мав поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників ОСОБА_2 без чинного страхового поліса, чим порушив п. 2.1. ґ ПДР - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки у позивача були відсутні технічні несправності транспортного засобу, оскільки, на початку руху автомобіль був повністю справний, працювало освітлення та інші системи та прилади. До того ж, на позивача поліцейським не було накладено стягнення за керування транспортним засобом, що має технічні несправності, це також свідчить, що автомобіль був технічно справним, та підстав для зупинки транспортного засобу не було. Поліцейський скористався формальною причиною зупинки транспортного засобу, що суперечить ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", яка передбачає чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським. У інспектора поліції в силу п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав для перевірки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не було. Порушення правил дорожнього руху позивач не вчиняв, зміст постанови підтверджує лише протиправність дій співробітника поліції, який безпідставно зупинив його автомобіль та оскільки ця вимога є незаконною, то відповідно вимога поліцейського про пред`явлення ним будь-яких документів, також не законна. На підставі вищевикладеного, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1617746 від 08 березня 2024 року винесену поліцейським Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Солонина Дмитром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 484,48 гривні та 1500,00 гривень на правничу допомогу.
Адміністративна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому § 2. Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Глави 11. Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ КАС України.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутноcті, позицію викладену у відзиві підтримала в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, брав участь через свого представника адвоката Соколик І.В., яка в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала.
Відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказав, що ним було зупинено автомобіль під керуванням позивача, оскільки під час руху в темну пору доби на автомобілі не працював задній габаритний вогонь та стоп сигнал, взагалі скло задньої фари було на ТЗ відсутнє, при перевірці документів було встановлено, що у позивача відсутній страховий поліс наземних транспортних засобів. Стягнення було накладено на підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП за біль серйозне правопорушення.
Представник відповідача Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Жужома Ю.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що автомобіль під керуванням позивача було зупинено законно, оскільки під час руху в темну пору доби на автомобілі не працював задній габаритний вогонь та стоп сигнал, задня фара була відсутня на ТЗ, також у результаті перевірки за допомогою інформаційно-комунікаційного порталу Національної поліції України було виявлено, що у позивача відсутній страховий поліс наземних транспортних засобів. На місці позивач щодо вчинення правопорушень заперечень не висловлював, не зазначав про те, що йому не відомо про пошкодження або втрату фари, що це відбулося на шляху слідування. Зауважив, що зазначений в постанові номер відеозапису 253 відповідає номеру, за яким службовий відеореєстратор був виданий інспектору у відділі. Відеозапис переривається, оскільки це обумовлено роботою службового портативного відеореєстратора, який включається і вимикається автономно, певними періодами часу.
Позивач на місці зупинки розписався у постанові і не заперечував щодо вчинення ним правопорушення, ні на що не посилався, мовчав і погоджувався з тим, що притягається до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.
Суд, дослідивши матеріалами справи та доводи адміністративного позову, доходить до такого.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, то стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 1617746 від 08.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 08.03.2024 о 18:54 год. в м. Лозова по вул. Миру керував транспортним засобом в якого в темну пору доби не горів задній габаритний вогонь, та стоп сигнал та не мав поліса обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів без чинного страхового поліса, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), шо обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, па основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».
Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності несправності зовнішніх світлових приладів.
Відповідальності за ознаками даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 2.1. ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі :
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)
Пунктом 2.4. ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:
а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .
У Постанові Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к, Суд зазначив, що він неодноразово вирішував, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Щодо посилань позивача на незаконність зупинки його транспортного засобу, відсутність відображення самої зупинки ТЗ на відеозапису, наданого відповідачем, то відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху та якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
В позовній заяві Позивач також не заперечує факту, що не працював задній габаритний вогонь та стоп сигнал. Щодо тверджень позивача, що освітлення могло вийти з ладу саме в дорозі, то це не спростовує того факту, що зупинка ТЗ була здійснена поліцейським правомірно, оскільки освітлення не працювало, що поліцейський і виявив. Позивач не повідомив поліцейського про будь-які причини, версії або обставини щодо несправності зовнішніх світлових приладів на ТЗ під його керуванням. З відеозапису, наданого відповідачем, убачається взагалі відсутність зовнішнього світлового приладу на ТЗ.
До версії, що позивач був у розгубленому стані і потрапив у таку ситуацію вперше, і тому мовчав, суд відноситься критично. Позивача було ознайомлено із правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких заперечень щодо обставин виявлених правопорушень, на які зазначав поліцейський, позивач не надавав, не висловлював будь-якої незгоди щодо процедури розгляду справи. Позивач мав можливість на місці надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Обмежень позивача в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не відбулося, що підтверджується матеріалами відеофіксації та особистим підписом позивача у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Отже, поліцейським було правомірно прийнято рішення про зупинку транспортного засобу під керуванням позивача на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. (в тому числі і страхового полісу), що кореспондується з обов`язком водія мати при собі ці документи, суд також вважає правомірною. Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. ПДР.
Позивач на місці зупинки не надав на вимогу поліцейського поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності. В судовому засіданні також не було надано доказів наявності у позивача такого полісу станом на 08.03.2024. Відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності у позивача на момент винесення оскаржуваної постанови підтверджується інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Щодо доводів позивача про неналежність та недопустимість як доказів відеозапису, то суд зауважує, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.
Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100 затверджено "Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них".
Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.
На підтвердження правомірності дій особи, що прийняла постанову, яка оскаржується позивачем, до матеріалів справи відповідачем надано диск з відеофайлами.
Суд зауважує, що графа 7 «до постанови додаються» містить позначення на відеозапис 253, що вказує, що вчинені позивачем правопорушення були зафіксовані.
На відеозапису, продемонстрованому в судовому засіданні, відображені події, які відбулися за участю позивача, що не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні.
Щодо зазначених представником позивача розбіжностей у хвилинах при визначенні часу вчинення превопорушення, то суд зазначає, що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові певного часу і наявність незначних розбіжностей у хвилинах щодо визначення часу у постанові з часом, відображеним у відеозапису, не зазначення в постанові посилання на ст. 36 КУпАП, не спростовує порушення позивачем передбачених ПДР України вимог, того, що водій керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не горів задній габаритний вогонь, та стоп сигнал, та не мав поліса обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів без чинного страхового поліса. Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11. 2018 року у справі № 537/1214/17, 24.12.2019 у справі 459/1801/17.
Суд уникає проявлень надмірного формалізму при аналізі доводів як позивача, так і відповідачів, не керується при розгляді справи одними лише формальними міркуваннями. Відеозаписом продемонстровано, що у справі про адміністративне правопорушення брав участь саме позивач, якому поліцейський роз`яснив його права і обов`язки, повідомив причину зупинки, оголошував, яка справа підлягає розгляду, роз`яснив, яка саме відповідальність передбачена за вчинене правопорушення, згідно ст. 36 КУпАП об`єднав справи та прийняв постанову.
Пунктами 8, 11 частини 1 статті 23 Закону України " Про Національну поліцію" передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Так, поліцейський в порядку передбаченому статтями 276, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, роз`яснив права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і які передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та строк оскарження постанови відповідно до статті 289 КУпАП, про що мається підпис Позивача на постанові, вручивши копію постанови останньому, про що також мається підпис (підтверджується сканом оригіналу постанови серії ЕНА № 1617746 від 08.03.2024).
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015року № 1395 (далі - Інструкція).
Згідно пункту 4 Розділу І, пункту 2 Розділу III вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП без складання відповідного протоколу.
Отже, відповідно до вищевказаних положень, поліцейський діяв правомірно в межах діючого законодавства, а тому підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вбачається.
Відповідно до пункту 1 Розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином поліцейським не були порушенні норми ч. 1 ст. 276 КУпАП при складані постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Проте, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, на підставі вищевказаного поліцейським було притягнуто до відповідальності саме за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП більш серьозне ніж правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 425 грн. В постанові міститься посилання на відеозаписи як на додаток до постанови.
Постанову винесено згідно ст. 258, 278, 279, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують. На місці особі було роз`яснено в чому саме полягає порушення ним ПДР. Після розгляду справи позивача було ознайомлено зі змістом винесеної відносно нього постанови вголос, яку він отримав на місці розгляду справи та поставив підпис у графі 9
Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вважає виправданим.
Отже, доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані дослідженими доказами.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскаржувана постанова є законною, так як прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області Солонини Дмитра Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1
відповідач поліцейський Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області Солонина Дмитро Сергійович, місцезнаходження за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 7
Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ