Справа № 460/3310/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2024 року м. Рівне №460/3310/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач 1), в якому просить суд: 1) скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №83 від 07.03.2024 про відмову у призначені пенсії за віком; 2) визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, врахувавши до страхового стажу період роботи з 03.02.1984 по 14.04.1990 роки, з врахуванням періодів, що вже зараховані до мого стажу органами пенсійного фонду; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком починаючи з дня досягнення пенсійного віку, тобто з 30 липня 2022 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В обґрунтування позовних вимог стверджує, що досягнувши 60-річного віку, він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності вказана заява та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області. Рішенням відповідача 1 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності необхідного страхового стажу (29 років). Позивач вважає дану відмову протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству, а також вказує на наявність у нього необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач 2) до участі в даній справі в якості другого відповідача.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини, встановлені судом:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29 лютого 2024 року звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на умовах статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана заява та додані до неї документи за принципом екстериторіальності розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням від 07.03.2024 №83 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) ОСОБА_1 . Пенсійний вік, визначений ст.26 Закону №1058 - 60 років. Вік заявника на дату звернення - 61 рік 06 місяців 29 днів. Необхідний страховий стаж, визначений ст.26 Закону №1058 - 29 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року- від 22 до 32 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років. Відповідно до наданих документів страховий стаж особи - 08 років 11 місяців 08 днів. Згідно наданих документів до страхового стажу не зараховані періоди: з 1983 р. по 18.11.1983 р., оскільки в довідці відсутній наказ на прийом на роботу; з 03.02.1984 р. по 14.04.1990 р. оскільки в довідці №52 від 02.04.1997 р. відсутні накази на прийом та звільнення з роботи; з 08.1980 р. по 02.1981 р.; з 08.1983 р. по 11.1983 р - згідно довідок про заробітну плату, оскільки дані періоди можливо буде врахувати після перевірки. Довідки з наказами про прийом та звільнення з роботи про зазначені періоди відсутні. За наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058 відсутнє.

Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначає стаття 24 Закону №1058-ІV.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років (ч. 2 ст. 26 Закону №1058).

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років (ч.3 ст. 26 Закону №1058).

Тобто для призначення пенсії необхідне дотримання двох вимог: 1) досягнення віку 60 років; 2) наявність страхового стажу на момент досягнення пенсійного віку не менше 29 років.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнув пенсійного віку 60 років 30 липня 2022 року.

Вказана обставина не є спірною в даній справі натомість спірним є наявність у позивача необхідного страхового стажу не менше 29 років. Наявність у позивача 08 років 11 місяців 08 днів страхового стажу сторонами не оспорюється.

Поряд з цим, як зазначалося вище, до страхового стажу позивача не зараховано періоди: з 1983 по 18.11.1983, оскільки в довідці відсутній наказ на прийом на роботу; з 03.02.1984 по 14.04.1990, оскільки в довідці №52 від 02.04.1997 р. відсутні накази на прийом та звільнення з роботи; з 08.1980 р. по 02.1981 р. , з 08.1983 р. по 11.1983 р. - згідно довідок про заробітну плату, оскільки дані періоди можливо буде врахувати після перевірки.

Статтею 1 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі по тексту Порядок № 22-1).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В силу положень пунктів 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про необхідність підтвердження трудового стажу при подачі заяви про призначення пенсії у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, зокрема, довідками як документами про підтвердження трудової діяльності, оформленими у відповідності до вимог Порядку №637.

Так, з матеріалів справи слідує, що у позивача відсутня трудова книжка.

А тому, останнім разом з заявою від 29.02.2024 подано уточнюючі довідки про наявність необхідного страхового стажу, зокрема, в частині, що стосується спірних періодів роботи позивача:

- довідку Спеціалізованого управління з монтажу теплової ізоляції та обмуровці «Укренергомонтажізоляція» від 02.04.1997 №52 згідно якої позивач працював ізолювальником-плівником 3 розряду на Хмельницькій дільниці СУ «Укренергомонтажізоляція» з 03.02.1984 по 14.04.1990;

- довідку Архівного відділу Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області від 20.11.2023 №1290/07-05, якою повідомив, що в документах Радехівського цукрового заводу села Павлів Радехівського району Львівської області значиться заробіток ОСОБА_1 за період з серпня 1980 року по лютий 1981 року;

- архівний витяг Комунальної установи «Козятинський міський трудовий архів» від 01.09.2023 №520, згідно якого в документах Юзефо-Миколаївського бурякорадгоспу, в відомостях про нарахування заробітної плати значиться ОСОБА_1 , та вказано про нарахування заробітної плати останньому за період з травня 1981 року по червень 1981 року, з серпня 1983 року по листопад 1983 року;

- архівну довідку Комунальної установи «Козятинський міський трудовий архів» від 01.09.2023 №519, видану позивачу про підтвердження роботи в Юзефо-Миколаївському цукровому комбінаті. 18.11.1983 звільнити з роботи з 18 листопада 1983 року у зв`язку з виїздом на ударне комсомольське будівництво.

Суд погоджується з доводами відповідача 1, що довідка №52 від 02.04.1997 не містить посилань на накази про прийняття на роботу та звільнення з роботи, довідка №519 від 01.09.2023 не містить посилання на наказ про прийом на роботу.

Поряд з цим, період роботи позивача у Юзефо-Миколаївському бурякорадгоспі з серпня 1983 року по листопад 1983 року підтверджується не лише довідкою №519 від 01.09.2023, а й довідкою про заробітну плату №520 від 01.09.2023.

Також з приводу не зарахування вище зазначених періодів варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, відповідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7 Порядку №22-1).

З огляду вищезазначене, органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі. Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у поданих позивачем документах.

Отже, відповідач своїм правом вимагати відповідні документи від підприємств, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію - не скористався.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача у зарахуванні періоду роботи з серпня 1983 року по 18.11.1983 року, з 03.02.1984 року по 14.04.1990 року, з серпня 1980 року по лютий 1981 року до страхового стажу позивача вчинена відповідачем у межах повноважень, але не у спосіб, передбачений законодавством, та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

А тому такі періоди трудової діяльності мають бути зараховані до страхового стажу позивача при призначенні останньому пенсії.

Поряд з цим, врахування такого періоду не має вирішального значення для правильного вирішення спору по суті, оскільки позивач не має права на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутність 29 років страхового стажу.

З огляду на викладене, відмова відповідача 1, оформлена рішенням є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Також задоволенню не підлягають і позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком та про зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком як похідні.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході розгляду справи довели правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Правові підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 травня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, Сумська обл., 40009, ЄДРПОУ/РНОКПП 21108013) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Т.О. Комшелюк