Справа № 608/560/24
Суддя: Яковець Н. В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року Справа № 608/560/24

Номер провадження2-а/608/20/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Яковець Н. В.

за участі секретаря судового засідання Олійник О.С.

представника позивача Теслі П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Теслі П.О. звернувся до Чортківського районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1278995 від 29.12.2023 про притягнення його до відповідальності, передбаченої ст. 183 КпАП України.

Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою серії ЕГА №1278995 від 29.12.2023 складена поліцейським ОСОБА_2 , його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Відповідно до вказаної постанови, 29.12.2023 року о 09 год 46 хв ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме бригади швидкої допомоги, повідомивши про факт, якого насправді не було.

Позивач зазначав, що поліцейський ОСОБА_2 , розглядаючи справу про вчинення ним адміністративного правопорушення, діяв усупереч вказаним вимогам закону, в постанові не зазначені жодні докази правопорушення. Так, 29.12.2023 року о 09 год 34 хв він зателефонував на спец номер «103», відповідно бригада швидкої допомоги приїхала по адресу його проживання десь приблизно через 15-20 хвилин, тому йому не зрозуміло як саме працівники поліції винесли оскаржувану постанову через 12 хв після виклику. Причиною виклику бригади швидкої допомоги було різке погіршення стану здоров`я, дуже сильно підвищився артеріальний тиск, оскільки він хворіє, є інвалідом 2 групи, переніс нещодавно переніс ампутацію нижньої кінцівки, в результаті чого часто виникають перепади тиску. А тому, за вказаних обставин вважає, що у його діях відсутня як об`єктивна так і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, оскільки він здійснив правомірний виклик працівників швидкої допомоги. Тому, винесену постанову про накладення на нього адміністративного стягнення вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки зазначене в ній адміністративне правопорушення він не вчиняв. Просить поновити термін на оскарження постанови та скасувати вищевказану постанову.

В березні 2024 р. від Головного управління національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, даний позов не визнають з наступних підстав. В своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що на лінію» «103» 29 грудня 2023 року він зателефонував у зв`язку із різким погіршенням здоров`я, а саме підвищенням артеріального тиску. Проте, вважаємо, що такі його твердження не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення відповідальності, так як спростовуються аудіо записом телефонного дзвінка здійсненого на спеціальний номер 102, на яких зафіксовано що до поліції зателефонували самі ж лікарі бригади швидкої допомоги по прибутті на виклик ОСОБА_1 , так як він просив їх доставити до лікарняного закладу не його, а котів. При тому від особистої госпіталізації до лікарні позивач відмовився (аудіо записи додається до відзиву). Отже, поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредиційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення ПДР України, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було. Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно порушив ст.183 КУпАП здійснивши завідомо неправдивий виклик, поліції. Тому, просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримує подане клопотання про закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 з дитинства поставлений діагноз: олігофренія. Тому вважає, що притягнення останнього до адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки згідно положень ст. 17 КУпАП, «особа, яка була (при скоєнні адміністративного правопорушення) в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності», тому притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним. На підставі вищевикладеного просить суд вищевказану постанову скасувати.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подали відзив на позов, у зв`язку із зайнятістю по службі розгляд справи проводити за відсутності представника.

Суд, вислухавши представника позивача та оцінивши наявні докази, вважає їх достатніми для прийняття рішення та приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою серії ЕГА № 1278995 від 29.12.2023 р., 29.12.2023 року близько 09 год. 34 хв. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме бригади швидкої допомоги зателефонувавши на лінію «103» та повідомивши про факт якого насправді не було, а саме необхідність надання медичної допомоги (по прибутті просив медиків госпіталізувати котів), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Суду надано копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 від 10.12.2012 р., відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом дитинства другої групи.

Згідно з виписки із МСЕК вбачається, що ОСОБА_1 має другу групу інвалідності з дитинства довічно, діагноз олігофренія.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Оскаржувана позивачем постанова перевірялася судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що під час вчинення злочину людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В Україні діє презумпція психічного здоров`я, відповідно до якої кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством. Психічні розлади - це розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті; тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Отже, психічнохворий (душевнохворий) - людина, яка страждає від психічного розладу. Це узагальнена назва розладів психічної діяльності людини; вона й з`ясовується у законодавстві як медико-біологічний критерій неосудності.

Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Між осудністю й виною є тісний взаємозв`язок. Осудність, як і вина, - невід`ємний елемент складу адміністративного правопорушення. Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими. Вольова ознака юридичного критерію неосудності - нездатність особи під час вчинення адміністративного правопорушення керувати своїми діями (бездіяльністю) - означає нездатність людини діяти з своєї волі, відповідно до своїх уявлень, переконань, нездатність утриматися від імпульсивних, мимовільних й інших подібних діянь. Інтелектуальна ознака юридичного критерію неосудності означає нездатність особи під час адміністративного правопорушення усвідомлювати фактичний характер і суспільну шкідливість вчинюваних діянь (бездіяльності) та їх наслідків.

Не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії поліцейського під час провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідають вимогам статей 17, 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними.

Згідно частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню із зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а саме в тому, що постанову було складено на неосудну особу, тобто з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши матеріали справи, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд враховуючи положення статті 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 12, 17, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕГА №1278995 від 29 грудня 2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1278995 від 29.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та провадження у справі закрити в зв`язку з неосудністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н. В. Яковець