Справа № 489/8650/23
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/8650/23
Номер провадження 2-а/489/18/24
Рішення

Іменем України

21 травня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача 2 Гресь С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Котляренко Єлизавети Олександрівни (далі - відповідач 1), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначено, що 25.12.2023 інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Котляренко Є.О. винесено постанову серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначено, що 25.12.2023 о 11:33 год. ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом DAEWOO NEXIA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , по вул. Космонавтів біля буд. 81А в м. Миколаєві рухався в крайній лівій смузі при вільній правій на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки час, який зазначений в постанові серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023 не відповідає дійсності. Позивач вказує на те, що 25.12.2023 о 11:33 год. він не міг керувати транспортним засобом DAEWOO NEXIA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , оскільки 25.12.2023 о 11:29 год. перебував на території лікарні по вул. Володарського, 4 у м. Миколаєві, де проходив медичний огляд та відносно нього було складено протокол про адміністративне порушення серії ААД №561846 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Тому, позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023, винесену інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Котляренко Є.О., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав.

Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Ухвалою суду до участі у справі залучено співвідповідачем Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог з підстав викладених у відзиві. У відзиві зазначено, що під час патрулювання 25.12.2023 інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 разом з напарником було виявлено порушення ПДР, а саме, водій транспортного засобу DAEWOO NEXIA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався у м. Миколаєві по вул. Космонавтів, яка має дві смуги для руху в одному напрямку у лівій смузі при вільній правій, чим порушив вимоги п. 11.2 ПДР. Було прийнято рішення зупинити вище вказаний транспортний засіб. Інспектор патрульної поліції Котляренко Є.О. підійшла до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представилась, пояснила суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів і попросила пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та п.2.4 "а" ПДР. Водій виконав законну вимогу інспектора патрульної поліції. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.11.2 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор патрульної поліції Котляренко Є.О. винесла постанову та наклала адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. відповідно до санкції ч.2 ст.122 КУпАП. Позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис запропоновано отримати копію постанови, позивач копію отримав. ОСОБА_1 , подавши позов до суду, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Представник відповідача 2 у відзиві вказує на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, а також відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів 474071, 470982 та автомобільного відеореєстратора. На відеозаписах видно, що позивача було повідомлено про причину зупинки, ОСОБА_1 були зачитані його права у повному обсязі згідно з ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови та вручена її копія під особистий підпис. На відеозаписах зафіксовано рух автомобіля позивача до моменту його зупинки, а також видно, що жодних перешкод для руху транспортного засобу позивача у крайній правій смузі, та намірів здійснення повороту ліворуч або розвороту не було. Під час розгляду справи позивач жодного разу не заперечував про вчинення ним правопорушення. Позивач вказує на те, що час вчинення правопорушення в постанові серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023 не відповідає дійсності, а саме зазначено, що 25.12.2023 о 11:33 год. було вчинено порушення ПДР, але в цей час позивач перебував на території лікарні, де проходив медичний огляд. Представник відповідача 2 зазначає, що ця обставина самостійно не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у разі об`єктивної винуватості правопорушника. Представник відповідача 2 вважає, що постанова серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023 є обґрунтованою, законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

25.12.2023 інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1158434, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Встановлено, що 25.12.2023 о 11:33 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , по вул. Космонавтів біля буд. 81А у м. Миколаєві рухався в крайній лівій смузі при вільній правій на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

В п.11.5 ПДР зазначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Пункти 11.2. та 11.5 знаходяться в розділі ПДР, який має назву "розташування транспортних засобів на дорозі", тому їх порушення кваліфікується за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 200/10940/19 зазначено, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

З копії постанови серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023 вбачається, що в п.5 зазначено технічні засоби, якими здійснено відеозапис бодікамери 474071, 470982.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення (постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 127/18300/20 від 08.03.2021).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Суд вважає, що інспектор 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача 1, тому в задоволенні позовних вимог до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 необхідно відмовити.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/13433/16-а від 12.12.2019 зазначено, що посилання скаржника на факт допущення відповідачем технічної помилки у спірній постанові в частині зазначення його по батькові не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим не може слугувати підставою для його скасування.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 459/1801/17 від 24.12.2019 аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної дати складання постанови, не спростовує порушення позивачем вимог підпункту "а" пункту 14.6. розділу 14 Правил Дорожнього руху, та є опискою.

Тому, неправильне зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення в п.5 оскаржуваної постанови не підтверджує та не спростовує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд враховує, що з наданих представником відповідача 2 відеозаписів вбачається, що 25.12.2023 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , по вул. Космонавтів біля буд. 81А у м. Миколаєві рухався в крайній лівій смузі при вільній правій на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку. Крім того, не було жодних перешкод для руху транспортного засобу DAEWOO NEXIA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у крайній правій смузі для руху, а також позивач не мав наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот (позивач не вмикав лівий покажчик повороту).

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023 відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній зазначені всі наведені у статті 283 КУпАП відомості, що повинні міститися в постанові.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач порушив вимоги п.п. 11.2, 11.5 ПДР, а саме керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , по вул. Космонавтів біля буд. 81А у м. Миколаєві рухався в крайній лівій смузі при вільній правій на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, за що інспектором патрульної поліції було правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Суд вважає, що відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023.

На підставі ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову, витрати зі сплати судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем 2 у справі, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Котляренко Єлизавети Олександрівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1158434 від 25.12.2023.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: інспектор 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції Котляренко Єлизавета Олександрівна, адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, код ЄДРОПОУ 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв