Справа № 580/308/24
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/308/24 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не переведення позивача (молодшого сержанта інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника) із штурмових військ (або фактично військ швидкого реагування) у зв`язку з визнанням його обмежено придатним до військової служби;

- зобов`язати відповідача перевести позивача (молодшого сержанта інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника) на НОМЕР_3 прикордонний загін (за місцем мого проживання) у зв`язку з визнанням його обмежено придатним до військової служби.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 07.12.2023; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) від 07.12.2023 та за результатами його розгляду прийняте рішення відповідно до вимог діючого законодавства. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону № 790-ОС від 03.11.2023 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-046550), зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.10.2023 № 1546-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 03 листопада 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону № 811-ОС від 08.11.2023 призначено молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-046550), на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 08 листопада 2023 року.

14.11.2023 позивач отримав направлення на проходження гарнізонної військово-лікарської комісії в місті Київ відповідно до направлення № 2172 від 13.11.2023 і припис № 935 від 14.11.2023, в якому було зазначено прибути в м. Київ 15.11.2023.

За результатами проходження гарнізонно військово-лікарської комісії позивачу видано довідку від 28.11.2023 № 4676, якою визнано позивача обмежено придатним до військової служби, відповідно до пунктів 64-в; 38-в; 23-г; 45-г графи II розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснень щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби.

За таких обставин, позивач вирішив скористатися своїм правом та подати рапорт "по команді" про переведення його для подальшого несення служби до іншого прикордонного загону.

Позивач звертався і безпосередньо до командира і у відділ діловодства військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України), проте отримав усні відмови у прийнятті та реєстрації рапорту.

12.12.2023 позивач поштою цінним листом направив відповідачу рапорт від 07.12.2023 про переведення його до іншого прикордонного загону, в якому просив:

- прийняти рапорт ОСОБА_1 (молодшого сержанта інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника) про переведення до свого розгляду;

- перевести мене ОСОБА_1 (молодшого сержанта інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника) на НОМЕР_3 прикордонний загін на АДРЕСА_3 .

Відповідно до трекінгу поштового відправлення вищезазначений рапорт отримано відповідачем 14.12.2023, що ним не заперечується.

До рапорту було додано: копію довідки ВЛК від 28.11.2023 № 4676; копію паспорту; копію РНОКПП; копію витягу з наказу № 811-ОС від 08.11.2023; копію витягу з наказу № 790-ОС від 03.11.2023 та копію скарги від 09.11.2023.

Відповідач під час дослідження повноти надісланих документів начальником відділу контролю та документального забезпечення у присутності офіцера відділу контролю та документального забезпечення, відповідального виконавця відділу контролю та документального забезпечення встановив, що рапорт адресовано на ім`я начальника 15 мобільного прикордонного загону Валерія ПАДИТЕЛЯ, а тому рапорт оформлений без дотримання вимог керівних документів, а саме: відповідно до п. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. Одним з різновидів звернень військовослужбовців до начальника (командира) є подача рапорту «по команді». Ця дія означає, що військовослужбовець, який відпрацьовує рапорт направляє документ прямому (безпосередньому) начальнику, який після розгляду передає рапорт далі своєму безпосередньому начальнику (командиру) з відміткою про власне клопотання з відповідного (розглянутого) питання.

В зв`язку з цим з вказаними зауваженнями відповідачем було складено відповідний акт від 14.12.2023 № 34, а вказаний рапорт з поданими документами було повернуто позивачу рекомендованим листом (поштове відправлення 895).

Відповідно до трекінгу поштового відправлення вищезазначений акт разом з рапортом позивачем не отримано. Зазначено: "Відправлення не вручене під час доставки: інші причини".

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту позивача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Закон України «Про державну прикордонну службу» від 03.04.2003 № 661-IV (далі - Закон № 661-IV) визначає правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.

Згідно із ст. 1 Закону № 661-IV на державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

В силу ст. 14 Закону № 661-IV особовий склад Державної прикордонної служби України складається із військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.05.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із частиною 6 статті 2 цього Закону одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Абзацом 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як встановлено судом, позивача призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 08 листопада 2023 року.

За результатами проходження гарнізонно військово-лікарської комісії позивачу видано довідку від 28.11.2023 № 4676, якою визнано позивача обмежено придатним до військової служби, відповідно до пунктів 64-в; 38-в; 23-г; 45-г графи II розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснень щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Позивач вказуючи на своє право на переведення 12.12.2023 направив рапорт до відповідача про переведення його до іншого прикордонного загону.

У вступі до Статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV визначено що цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до пункту 82 Статуту Збройних Сил України начальник служби бригади в мирний і воєнний час відповідає за відповідний вид забезпечення бригади цією службою; за підготовку підрозділів бригади відповідно до своєї спеціальності; за забезпечення бригади озброєнням, бойовою та іншою технікою і матеріальними засобами зі своєї служби, їх правильне використання та утримання в порядку і справності; за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну і морально-психологічний стан особового складу, підпорядкованих підрозділів і служби; за додержання правил охорони довкілля підпорядкованими підрозділами на об`єктах служби, їх пожежну безпеку і санітарний стан; за стан навчально-матеріальної бази відповідно до своєї спеціальності.

Відповідно до п. 2.1. Наказу № 402 Міністерства оборони України, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Згідно з п. 20.1. Наказу № 402 Міністерства оборони України, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Відповідно до пп. г) п. 20.3. Наказу № 402 Міністерства оборони України, одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у Десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення). Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.

Одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю.

Порядок проходження військової служби військовослужбовцями, які визнані ВЛК обмежено придатними до військової служби, визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.

У разі визнання ВЛК військовослужбовця обмежено придатним до військової служби та непридатним до військової служби за військовою спеціальністю, командир (начальник) від командира окремої військової частини, йому рівних та вище, перед переміщенням військовослужбовця на іншу посаду, для визначення можливості військовослужбовця за станом здоров`я на посаді виконувати обов`язки військової служби, може направити його на медичний огляд ВЛК із обов`язковим зазначенням у направленні мети медичного огляду ВЛК - визначення придатності до військової служби за військовою спеціальністю (із зазначенням посади, на яку переміщується військовослужбовець, виду, роду військ (сил).

З метою медичної та соціальної реабілітації зазначені особи можуть бути переоглянуті госпітальними (гарнізонними) ВЛК ВМКЦ, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби.

Таким чином, оскільки позивача було визнано обмежено придатним до військової служби, він позбавлений можливості проходити військову службу в штурмових військах (або фактично військах швидкого реагування), а тому звернувся з вищевказаним рапортом до відповідача.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, 14.12.2023 ним отримано рапорт позивача.

Під час дослідження повноти надісланих документів начальником відділу контролю та документального забезпечення у присутності офіцера відділу контролю та документального забезпечення, відповідального виконавця відділу контролю та документального забезпечення виявлено, що рапорт адресовано на ім`я начальника 15 мобільного прикордонного загону Валерія ПАДИТЕЛЯ, а тому оформлено без дотримання вимог керівних документів, а саме: відповідно до п. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. Одним з різновидів звернень військовослужбовців до начальника (командира) є подача рапорту «по команді». Ця дія означає, що військовослужбовець, який відпрацьовує рапорт направляє документ прямому (безпосередньому) начальнику, який після розгляду передає рапорт далі своєму безпосередньому начальнику (командиру) з відміткою про власне клопотання з відповідного (розглянутого) питання. В зв`язку з цим з вказаними зауваженнями відповідачем було складено відповідний акт від 14.12.2023 № 34, а вказаний рапорт з поданими документами було повернуто позивачу рекомендованим листом (поштове відправлення 895).

Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 затверджено Інструкцію з діловодства у Збройних Силах України, яка встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням (далі - Інструкція № 124).

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

В силу Закону України «Про звернення громадян», Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 94/29962, затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних силах України (далі - Інструкція № 735).

Пунктом 1 даної Інструкції № 735, визначено, що вона визначає порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Підпунктом 6 розділу І Інструкції № 735 усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.

Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції № 735, визначено, що письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

За змістом п. 4 розділу ІІ Інструкції № 735, у зверненні мають бути зазначені прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення має бути надруковане або написане від руки, розбірливо, чітко підписане заявником (групою заявників) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідним роз`ясненням у термін не пізніше ніж через десять днів з дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян». Копія такого звернення залишається у провадженні того органу військового управління, військової частини, до якого звернувся громадянин.

Відповідач у відзиві на позовну заяву також вказує на норми п.п. 6 п. 3 «Організація документообігу та виконання документів» розділу ІІ «Документування управлінської інформації та організація роботи з документами, створеними у паперовій формі» Інструкції з діловодства в Державній прикордонній службі України, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.12.2020 № 144 з змінами відповідно до наказу АДПСУ від 21.04.2021 № 30, відповідно до яких, у разі відсутності додатків, зазначених у документі, або окремих аркушів, а також за наявності помилок в оформленні документа, що унеможливлює його виконання (відсутність підпису, відбитка печатки, грифу затвердження тощо), документ не реєструється і повертається відправникові із зазначенням причини повернення або йому повідомляється про повернення документа телефоном.

Отже, з наведених законодавчих норм вбачається, що повернути рапорт без розгляду відповідач мав право у разі, якщо відсутні додатки до рапорту, які унеможливлюють розгляд звернення позивача або за наявності помилок в оформленні документа, що унеможливлює його виконання (відсутність підпису, відбитка печатки, грифу затвердження, тощо).

Як вже було зазначено вище, актом від 14.12.2023 № 34, складеним начальником відділу контролю та документального забезпечення у присутності офіцера відділу контролю та документального забезпечення, відповідального виконавця відділу контролю та документального забезпечення встановлено, що рапорт позивача адресовано на ім`я начальника 15 мобільного прикордонного загону Валерія ПАДИТЕЛЯ та оформлено без дотримання вимог керівних документів, а саме п. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Водночас, подання позивачем рапорту не "по команді", про яке зазначено у акті від 14.12.2023 № 34 не може бути підставою для відмови у реєстрації такого рапорту, і як наслідок його повернення без розгляду, оскільки нормами п.п. 6 п. 3 «Організація документообігу та виконання документів» розділу ІІ «Документування управлінської інформації та організація роботи з документами, створеними у паперовій формі» Інструкції з діловодства в Державній прикордонній службі України, на які посилається відповідач, визначено перелік підстав для повернення, серед яких такої підстави як порушення порядку подання документу немає.

Повернути рапорт без розгляду відповідач мав право у разі, якщо відсутні додатки до рапорту, які унеможливлюють розгляд звернення позивача або за наявності помилок в оформленні документа, що унеможливлює його виконання (відсутність підпису, відбитка печатки, грифу затвердження тощо), проте відповідачем не було зазначено про такі недоліки у оформленні рапорту позивача від 07.12.2023.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду рапорту позивача від 07.12.2023, внаслідок його повернення без розгляду за відсутності на те законних підстав.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції № 735, копія звернення залишається у провадженні того органу військового управління, військової частини, до якого звернувся громадянин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язати відповідача розглянути рапорт позивача від 07.12.2023 та за результатами його розгляду прийняте рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача перевести позивача до НОМЕР_3 прикордонного загону для подальшого проходження військової служби, у зв`язку з визнанням його обмежено придатним є передчасними та задоволенню не підлягають, оскілки рапорт позивача не був розглянутий, тобто заявлені в рапорті питання не були вирішені на момент виникнення спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк