Справа № 560/3714/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3714/24
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) протиправною щодо розгляду рапорта ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), щодо звільнення з військової служби на підставі Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" пп. "г" п. 2 ч. 5 ст. 26 у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у різі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пп "г" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку із потребою постійного догляду за особою, яка цього потребує.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся з рапортом про звільнення з військової служби, оскільки його рідний дядько ( ОСОБА_2 ) є особою з інвалідністю І групи "Б", що потребує постійного стороннього догляду. Проте отримав протиправну відмову.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 122306 від 12.02.2024, виданої Хмельницькою міжрайонною травматолого-офтальмологічною медико-соціальною експертною комісією, відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має першу групу «Б» інвалідності з дитинства довічно та у висновку про умови та характер праці зазначено, що він потребує стороннього догляду. Проте, абзац 6 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) вимагає необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи. У зв`язку із тим, що до рапорту не долучені документи, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи, підстав для звільнення позивача в запас Збройних Сил України не має. Також зазначає, що за весь період військової служби і до теперішнього часу позивач фактично не проживає разом із дядьком - ОСОБА_2 та не здійснює за ним догляд, оскільки проходить військову службу в іншій місцевості.

До суду надійшла письмова заява, в якій позивач зазначає, що він здійснює постійний догляд за рідним дядьком. При цьому немає інших близьких родичів, які б могли здійснювати постійний сторонній догляд за ОСОБА_2 . Рішенням виконавчого комітету Летичівської селищної ради №77 від 11.04.2024 затверджено висновок опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над рідним дядьком ОСОБА_2 , інвалідом 1 "Б" групи з дитинства, який потребує догляду на постійній основі.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.04.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 ОСОБА_2 має групу інвалідності першу "Б", інвалідність з дитинства, причина інвалідності - з ураженням опорно-рухового апарату, потребує стороннього догляду.

Згідно з довідками від 22.01.2024 №28 та від 07.03.2024 №82, виданими клініко-консультативною поліклінікою КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Хмельницького району, Хмельницької області, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

За змістом висновків про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №23 від 18.01.2024 (з урахуванням довідки від 22.01.2024 №28) та №78 від 07.03.2024, ОСОБА_2 рекомендований постійний сторонній догляд.

ОСОБА_2 є рідним дядьком позивача.

Відповідно до довідки виконкому Летичівської селищної ради від 19.03.2024 №156 до складу сім`ї ОСОБА_2 (який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) входять: ОСОБА_3 (дружина, 1982 року народження); ОСОБА_4 (син, 2015 року народження); ОСОБА_1 (племінник, ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №041549 ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності та їй протипоказана важка фізична праця.

ОСОБА_5 (матір позивача), відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0051773 має третю групу інвалідності та їй протипоказана важка фізична праця.

Дзюба ( ОСОБА_6 (рідна сестра позивача) з 08.10.2015 зареєстрована на території Словацької Республіки (підтвердження місця проживання вих. №PPZ-HCP-BB7-2024/013230-058 від 08.03.2024, надане Відділом поліції у справах іноземців Корпусу поліції в м. Жиліна).

Позивач подав рапорт №104/12854/24-Вн від 01.03.2024 про звільнення з військової служби в запас ЗСУ через сімейні обставини, а саме, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю 1 групи та долучено до нього документи, а саме:

- копія свідоцтва про народження дядька - ОСОБА_2 ;

- копія паспорту дядька - ОСОБА_2 ;

- копія картки фізичної особи платника податків, дядька - ОСОБА_2 ;

- копія витягу з реєстру територіальної громади дядька - ОСОБА_2 ;

- копія посвідчення інваліда з дитинства І групи дядька - ОСОБА_2 ;

- копія довідки про потребу у постійному сторонньому догляді дядька - ОСОБА_2 ;

- копія висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі дядька - ОСОБА_2 ;

- копія довідки до акту огляду МСЕК про підтвердження інвалідності з дитинства І групи «Б» дядька - ОСОБА_2 ;

- копія паспорту дружини дядька - ОСОБА_3 ;

- копія картки платника податків дружини дядька - ОСОБА_3 ;

- копія довідки до акту огляду МСЕК про підтвердження ІІІ групи інвалідності дружини дядька - ОСОБА_3 ;

- копія довідки ЛКК про не можливість здійснювати сторонній догляд за недієздатною особою дружини дядька - ОСОБА_3 ;

- копія пенсійного посвідчення дружини дядька - ОСОБА_3 ;

- копія свідоцтва про народження сина дядька - ОСОБА_4 , 2015 р.н.;

- копія свідоцтва про смерть матері дядька - ОСОБА_7 ;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

- копія витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ;

- копія паспорту ОСОБА_1 ;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 - сестри дядька ОСОБА_2 ;

- копія свідоцтва про укладання шлюбу ОСОБА_8 - матері ОСОБА_1 ;

- копія паспорту ОСОБА_5 - матері ОСОБА_1 ;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_5 - матері ОСОБА_1 ;

- копія пенсійного посвідчення ОСОБА_5 - матері ОСОБА_1 ;

- копія довідки ЛКК про не можливість здійснювати догляд за недієздатною особою ОСОБА_5 - матері ОСОБА_1 ;

- копія довідки до акту огляду МСЕК про підтвердження ІІІ групи інвалідності ОСОБА_5 - матері ОСОБА_1 .

Про результати розгляду вказаного рапорту позивача повідомлено листом №08/13426/24-Вн від 04.03.2024. Зазначено, що у зв`язку з тим, що до рапорту не долучені документи, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, підстав для звільнення позивача в запас Збройних Сил України немає. У довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 не зазначено про необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, як це передбачено абзацом 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII. Крім того, у позивача є сестра ( ОСОБА_9 ), яка може здійснювати постійний догляд за дядьком.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Закон №2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом частини 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" до видів військової служби належить військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.

Як встановив суд, позивач перебуває на військовій службі та подав рапорт про звільнення з військової служби через сімейні обставини, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю 1 групи (дядька ОСОБА_2 ).

Підстави звільнення з військової служби визначені статтею 26 Закону №2232-XII.

Згідно з абзацом 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через, зокрема, такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

В спірному випадку позиція відповідача полягає в тому, що відповідно до наданих позивачем документів не вбачається необхідності у здійсненні постійного догляду за дядьком позивача, до того ж саме позивачем. Зокрема, в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 не зазначено про необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, як це передбачено абзацом 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII.

Як встановив суд, у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 зазначено, що ОСОБА_2 має групу інвалідності першу "Б", інвалідність з дитинства, причина інвалідності - з ураженням опорно-рухового апарату, потребує стороннього догляду. Тобто в цій довідці не містяться відомості про те, що ОСОБА_2 потребує постійного догляду.

Водночас, суд встановив, що разом із рапортом №104/12854/24-Вн від 01.03.2024 позивач подав відповідачу висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №23 від 18.01.2024 в якому зазначений діагноз ОСОБА_2 . Цей діагноз деталізований в довідці від 22.01.2024 №28, виданій клініко-консультативною поліклінікою КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Хмельницького району, Хмельницької області, та в ній зазначено, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Отже, твердження відповідача, що з наданих позивачем медичних документів не вбачається необхідності у здійсненні постійного догляду за рідним дядьком позивача, не відповідають фактичним обставинам.

Під час розгляду справи позивач надав висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №78 від 07.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 необхідний постійний сторонній догляд. Оскільки цей висновок є безтерміновим, то ОСОБА_2 безтерміново, без обмеження часовими межами, за станом здоров`я потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що висновок №78 від 07.03.2024 складений за формою первинної облікової документації №080-4/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 09.03.2021 №407, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2021 за №510/36132, та заповнені відповідно до затвердженої цим же наказом МОЗ від 09.03.2021 №407 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі" (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 2 Інструкції висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги.

Відповідно до пункту 3 Інструкції висновок заповнюється членами лікарської комісії на підставі заповненої лікарем загальної практики-сімейної медицини форми первинної облікової документації № 025/о «Медична карта амбулаторного хворого № _____», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974.

Згідно з пунктом 7 Інструкції у пункті 4 Висновку вказуються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Висновок підписується членами лікарської комісії, із проставленням дати видачі, після чого завіряється печаткою закладу охорони здоров`я (пункт 8 Інструкції).

Враховуючи наведене, суд не вважає наявними підстави для неприйняття вказаного висновку форми №080-4/о в якості належного доказу на підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за дядьком позивача.

Щодо доводів відповідача про те, що за весь період військової служби і до теперішнього часу позивач фактично не здійснює догляд за дядьком ( ОСОБА_2 ), суд вважає їх помилковими. Зазначені доводи відповідача заперечуються наданими позивачем документами, відповідно до яких відсутні інші близькі родичі, які могли б здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 . Крім того, рішенням виконавчого комітету Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 11.04.2024 №77 "Про розгляд питань опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування)" затверджено висновок опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над дорослою особою - рідним дядьком ОСОБА_2 інвалідом першої "Б" групи з дитинства, який потребує догляду на постійній основі.

Стосовно посилання відповідача на наявність в позивача сестри ( ОСОБА_9 ), яка може здійснювати постійний догляд за дядьком, суд вважає його необґрунтованим, оскільки зазначена особа з 08.10.2015 зареєстрована на території Словацької Республіки (підтвердження місця проживання вих. №PPZ-HCP-BB7-2024/013230-058 від 08.03.2024, надане Відділом поліції у справах іноземців Корпусу поліції в м. Жиліна). Підстави вважати відомості, що містяться в зазначеному підтвердженні, недостовірними відсутні, відповідачем не зазначені.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вказаних документів в своїй сукупності достатньо для підтвердження факту необхідності постійного догляду позивачем за своїм рідним дядьком, що є законодавчо встановленою підставою для застосування абзацу 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким звільнити позивача з військової служби на підставі пп. «г» п.2 ч.5 ст.26 Закону №2232-XII, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 3, 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

При цьому адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

В спірному випадку, відповідач, приймаючи рішення, оформлене листом №08/13426/24-Вн від 04.03.2024, однозначно визначився з приводу порушеного позивачем питання в поданому ним рапорті і за результатом розгляду поданих позивачем документів визнав відсутніми підстави для звільнення позивача з військової служби, тобто, вирішив віднесене до його повноважень питання на власний розсуд.

За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача, оформленого листом №08/13426/24-Вн від 04.03.2024, та необхідність зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі абзацу 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи, дядьком ОСОБА_2 .

Водночас, суд вважає помилковим зазначення в позовних вимогах пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII, оскільки у ньому визначено підстави, за яких контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, під час дії особливого періоду (крім періодів проведення мобілізації та дії воєнного стану).

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оформлене листом №08/13426/24-Вн від 04.03.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі абзацу 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи, дядьком ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк