Справа № 380/6896/24
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 рокусправа № 380/6896/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 1, ГУ ПФ України в м. Києві), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 2, ГУ ПФ України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №6535/03-16 від 05.03.2024 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку на обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди:

- строкової служби у Збройних Силах з 12.05.1977 по 27.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців та 11 днів;

- роботу за юридичною спеціальністю перед обранням на посаду судді тривалістю 2 роки;

- половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі денної форми навчання за період з 25.08.1979 по 17.08.1984, що становить 2 роки, 5 місяців і 00 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 21.12.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно в супереч чинному законодавству не врахував до стажу період проходження строкової військової служби, період роботи за юридичною спеціальністю та половину строку навчання у вищому навчальному закладі. Також, оскільки зазначені періоди не зараховані до стажу, відповідач визначив щомісячне грошове утримання судді у відставці в розмірі 70% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідач 2 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що згідно з статтею 142 Закону №1402 відсутні підстави для врахування до суддівського стажу спірні період, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислено з врахуванням норм чинного законодавства та матеріалів пенсійної справи.

Відповідач 1 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування до суддівського стажу спірних періодів.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Також, зазначив, що Рада суддів України 11.04.2024 звернулася до Пенсійного Фонду України із заявою про те, що єдиним органом, який має право на обрахунок та встановлення стажу роботи на посаді судді, є Вища рада правосуддя.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзивів, відповіді на відзив, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 суддя у відставці. Перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській області з 21.12.2023, як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вищою радою правосуддя 19.12.2023 прийнято рішення №1340/0/15-23 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду м. Львова у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до рішення до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку підлягають зарахуванню:

- строк роботи на посаді судді 30 років 10 місяців;

- період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців;

- період навчання у вищому навчальному закладі 2 роки 5 місяців;

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 2 роки.

Наказом голови Шевченківського районного суду м. Львова №179/К від 10.12.2023 ОСОБА_1 відраховано зі штату Шевченківського районного суду м. Львова.

Відповідно до розрахунку стажу роботи, що надає право на відставку судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 загальний стаж судді становить 37 років 02 місяць 23 дні, з яких:

- служба в Збройних силах з 12.05.1977 по 27.04.1979 (1 рік 11 місяць 15 днів);

- навчання у Львівському ордера Леніна державному університеті імені Івана Франка з 25.08.1979 по 17.08.1984 (2 роки 5 місяців 0 днів ( строку навчання);

- робота на посаді інструктора, юрисконсульта, старшого юрисконсульта виконавчого комітету, старшого юрисконсульта в апараті управління адміністрації Шевченківської районної адміністрації з 10.10.1984 по 11.02.1993 (2 роки 0 місяців 0 днів);

- робота на посаді судді, заступника голови Шевченківського районного суду м. Львова з 11.02.1993 по 29.11.2023 (30 років 09 місяців 18 днів);

- робота на посаді голови Шевченківського районного суду м. Львова з 30.11.2023 по 20.12.1023 (0 років 0 місяців 20 днів).

Згідно з військовим квитком ВЧ № НОМЕР_1 , позивач проходив військову службу з 12.05.1977 по 27.04.1979 на посаді рядового та сержантського складу.

Відповідно до диплому НОМЕР_2 ОСОБА_1 в 1979 році вступив до Львівського ордена Леніна державного університету ім. І.Франка та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25.06.1984 позивачу присвоєно кваліфікацію юрист.

Згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області №12 від 04.01.2024 станом на 20.12.2023 суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 143776,80 грн., у тому числі:

1. Посадовий оклад 75672,00 грн.;

2. Доплата за вислугу років (80 %) 60537,60 грн.;

3. Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 7567,20 грн.

Довідка видана на підставі пункту 4 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

З метою зарахування до стажу роботи на посаді судді, для визначення відсотків суддівської винагороди судді періоди, які не були враховані при призначенні пенсії позивач звернувся із заявою від 27.02.2024 до ГУ ПФ у Львівській області.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснено ГУ ПФ України в м. Києві. Рішенням ГУ ПФ України в м. Києві №6535/03-16 від 05.03.2024 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених цією статтею.

Однією з підстав звільнення судді відповідно до пункту 4 частини 6 статті 126 Конституції України є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно з статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу (частина 1).

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (частина 2).

Стаття 137 Закону №1402-VIII доповнена частиною 2 на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12.07.2018 №2509-VIII (далі Закон №2509-VIII).

Конституційний Суд України у рішенні від 12.07.2019 №5-р(I)/2019 дійшов висновку, що за змістом частини 1 статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

Отже, у разі безпосередньо (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

Відповідно, передбачені частиною 2 статті 137 Закону №1402-VIII, положення щодо зарахування (перерахунку) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді застосовуються з дати набрання чинності Законом №2509-VIII, тобто з 05.08.2018.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.10.2019 у справі №520/11431/18, від 23.06.2022 у справі №560/937/19, від 19.07.2023 у справі №560/9495/22.

Згідно з частиною 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Пункт 34 розділу XII доповнено абзацом 4 згідно із Законом України «Про вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII, який набрав чинності з 05.01.2017.

Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2021 у справі №9901/15/21 виклала такі правові висновки: «…при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Виражене й закріплене в частині 2 статті 137 Закону №1402-VIII положення (припис) про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», треба розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи).

Велика Палата Верховного Суду констатує, що вимоги до кандидатів на посаду судді були по-різному визначені законодавством України, що діяло на день їх призначення (обрання) на посаду судді, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо обчислення стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, залежно від змісту цих вимог, визначених законодавством, яке було чинним на час призначення (обрання) на посаду судді».

Отже, у разі здійснення перерахунку стажу обов`язково необхідно враховувати порядок призначення (обрання) кожного окремого судді на посаду вперше, оскільки при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше застосовувалися різні вимоги до стажу, необхідного для зайняття посади судді, які діяли на момент такого призначення (обрання).

До набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ (далі Закон №№2862-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (далі Постанова №865) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З доказів у справі суд встановив, що ОСОБА_1 ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів ХІ скликання 1-го демократичного скликання №285 від 01.02.1993 призначений на посаду народного судді Шевченківського районного народного суду м. Львова.

На час обрання позивача на посаду судді статус суддів визначав Закон №2862-XII, у відповідній редакції, відповідно до частини 1 статті 7 якого право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Законом №2509-VIII статтю 137 Закону №1402-VIІІ доповнено частиною 2 такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 дійшла висновку, що частина 2 статті 137 Закону №2862-XII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Отже, чинними на момент обрання та звільнення позивача у відставку нормами законодавства було передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи на посадах, які передували призначенню позивача на посаду судді.

Оскільки до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді роботу на посаді інструктора, юрисконсульта, старшого юрисконсульта виконавчого комітету, старшого юрисконсульта в апараті управління адміністрації Шевченківської районної адміністрації з 10.10.1984 по 11.02.1993 (2 роки 0 місяців 0 днів).

Щодо позовних вимог в частині зарахування до стажу роботи на посаді судді строкової служби у Збройних Силах з 12.05.1977 по 27.04.1979 та половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі денної форми навчання суд зазначає таке.

Згідно з військовим квитком ВЧ № НОМЕР_1 позивач проходив військову службу з 12.05.1977 по 27.04.1979 на посаді рядового та сержантського складу.

Відповідно до диплому НОМЕР_2 ОСОБА_1 в 1979 році вступив до Львівського ордена Леніна державного університету ім. І.Франка та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25.06.1984 позивачу присвоєно кваліфікацію юрист.

Частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII передбачає, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

На момент набрання чинності Законом №2453-VI (30.07.2010) діяла Постанова №865, норми якої передбачали, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Верховний Суд у постановах від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 13.11.2019 у справі №521/2593/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 24.03.2020 у справі №559/512/17, від 15.11.2021 у справі №580/6051/20 виклав висновки, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та періоду проходження строкової військової служби і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Отже, позивач також має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді час проходження строкової військової служби в Збройних силах з 12.05.1977 по 27.04.1979 (1 рік 11 місяць 15 днів) та строку навчання у Львівському ордера Леніна державному університеті імені Івана Франка з 25.08.1979 по 17.08.1984 (2 роки 5 місяців 0 днів).

Також, суд звертає увагу, що Рада суддів України в рішенні №6 від 11.04.2024 зазначила, що єдиним конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватися та виплачуватися відповідне грошове утримання, є Вища рада правосуддя. Дії органів Пенсійного фонду України щодо перегляду стажу роботи судді та визначеного у рішенні Вищої ради правосуддя неприпустимі.

З викладеного суд висновує, що дії відповідачів щодо не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді позивача періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання на юридичному факультету вищого навчального закладу та роботи на посадах за юридичною спеціальністю перед обранням на посаду судді для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання є протиправними.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Оскільки суд встановив, що відповідач протиправно не зарахував спірні періоди до стажу роботи позивача на посаді судді, загальний стаж позивача на посаді судді, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання складає 37 років 2 місяці 23 дні. Отже, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має становити 84% (50% + 34% за 17 повних років роботи) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

З огляду на викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку на обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди проходження строкової військової служби з 12.05.1977 по 27.04.1979 (1 рік 11 місяць 15 днів), строку навчання у вищому навчальному закладі з 25.08.1979 по 17.08.1984 (2 роки 5 місяців 0 днів), період роботи на посадах, які передували призначенню позивача на посаду судді з 10.10.1984 по 11.02.1993 (2 роки 0 місяців 0 днів) та зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області здійснити позивачу з 21.12.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Отже, позов необхідно задовольнити повністю.

Судовий збір згідно з частини 1 статті 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в повному обсязі з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки саме ним прийнято оскаржене рішення.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №6535/03-16 від 05.03.2024 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку на обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди строкової служби у Збройних Силах з 12.05.1977 по 27.04.1979 (1 рік 11 місяць 15 днів), період роботи на посадах, які передували призначенню на посаду судді з 10.10.1984 по 11.02.1993 (2 роки 0 місяців 0 днів), строку навчання у вищому навчальному закладі денної форми навчання з 25.08.1979 по 17.08.1984 (2 роки 5 місяців 0 днів).

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) з 21.12.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяКравців Олег Романович