Справа № 554/9172/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 р. Справа № 554/9172/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.02.2024 (суддя Савченко Л.І., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, 5, 36002) по справі № 554/9172/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі також відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Якименка М.О. про накладення адміністративного стягнення ПН МПТ 002412 від 22.09.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 2040 грн., а справу закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 12.02.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Якименка М.О. про накладення адміністративного стягнення ПН МПТ 002412 від 22.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у сумі 2040 грн.

Провадження по справі закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що 02.01.2023 постановою заступника начальника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Якименка М.О. від 02.01.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 2040 грн. Рішенням Октябрьского районного суду м. Полтави від 14.02.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в адміністративній справі задоволено частково. Постанову заступника начальника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Якименка Миколи Олександровича ПН МРТ № 002015 від 02.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.203 КУпАП скасовано. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.203 КУпАП надіслано на новий розгляд до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області. За результатами повторного розгляду адміністративної справи відносно позивача 22.09.2023 винесено постанову ПН МПТ № 002412 про притягнення громадянина Грузії ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040 грн. Вказує, що повторний розгляд адміністративної справи відносно позивача здійснено в найкородший термін (10 днів) з урахуванням висновків викладених у рішенні Октябрьского районного суду м. Полтави від 14.02.2023 по справі № 554/373/23, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови заступника начальника УДМС України в Полтавській області Якименком М.О. від 22.09.2023 з підстав спливу строку для накладення адміністративного стягнення, визначеного у ч. 1 ст. 38 КУпАП та закриття провадження по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.01.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МПТ 002019, згідно якого 02.01.2023 року о 15.00 за адресою: м.Полтава, пров. Шкільний, 6 виявлено факт порушення правил перебування в Україні громадянином Грузії ОСОБА_2 , який останнього разу в`їхав на територію України в 1994 році, перевищив встановлені строки тимчасового перебування та проживає без документів на право проживання в Україні. Місце скоєння правопорушення: м.Полтава (а.с.8).

02.01.2023 року розглянуто справу про адміністративне правопорушення та постановою заступника начальника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області ОСОБА_3 від 02.01.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 2040 грн. (а.с.37).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14 лютого 2023 року зазначену постанову скасовано та надіслано справу на новий розгляд (а.с.39-41).

11.09.2023 року Другий апеляційний адміністративний суд залишив рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14 лютого 2023 року без змін (а.с.42-49).

За результатами повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 постановою заступника начальника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Якименка М.О. від 22.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 2040 грн. (а.с.9).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимоги ч.1 ст.38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення, що є достатньою правовою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши дотримання судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, встановлення фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статі 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частин першої і другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення згідно з оскаржуваною постановою стало те, що 02.01.2023 о 15:00 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено факт порушення правил перебування в Україні громадянином Грузії ОСОБА_1 , який останнього разу в`їхав на територію України в 1994 році, перевищив встановлені строки тимчасового перебування та проживає без документів на право проживання в України. Також при розгляді справи додатково встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищив на 90 днів дозволений строк перебування ( не більш як 90 днів протягом 180 днів).

За приписами ч. 1 ст. 203 КУпАП перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні не більш як на 30 днів, а так само недодержання ними встановлених законодавством вимог транзитного проїзду через територію України або вимог декларування чи реєстрації місця проживання (перебування) тягнуть за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, частиною першою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто, за приписами ст. 38 КУпАП початком перебігу строку для накладення адміністративного стягнення є наступний день після вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов перебігу цього строку.

Згідно із оскаржуваною постановою ПН МРТ № 002412 від 22.09.2023 порушення виявлено 02 січня 2023 року, однак постанову про накладення адміністративного стягнення винесено 22.09.2023.

Враховуючи, що адміністративне стягнення на особу може бути накладено не пізніш, як через два місяці з дня вчинення правопорушення, застосування його 22.09.2023 відбулося поза межами строків, встановлених статтею 38 КУпАП.

Частиною 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення можливе за наявності такої умови як факт закінчення встановленого законом двомісячного строку притягнення особи до відповідальності, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню за закінченням встановленого законом двомісячного строку для притягнення до адміністративної відповідальності, а провадження у цій справі - закриттю.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції встановив дійсні обставини справи, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.02.2024 по справі № 554/9172/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло