Справа № 280/1392/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 травня 2024 року Справа № 280/1392/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (далі по тексту - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 16.01.2014 № ПШ 010175 про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.12.2023 транспортний засіб - автомобіль ЗИЛ 138 СПГ, держ. № НОМЕР_1 під круванням водія ОСОБА_1 був зупинений посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, що проводила рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами зупинки складений акт № АР005347 від 12.12.2024 де зазначено: про порушення перевізником ст. 34, 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» в частині не забезпечення водія оформленою індивідуальною книжкою водія або копією графіку змінності водія, чим порушено п. 6.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення № 340). В Акті від 12.12.2023 також зазначено, що водій від підпису та пояснень відмовився. Отримавши повідомлення про день розгляду Акту позивачем подані пояснення та копії підтверджуючих документів на адресу відповідача. Однак , пояснення не прийняті до уваги та прийняте рішення, яким до Позивача застосовано адміністративно -господарський штраф в розмірі 17 000,00 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню, оскільки статтями 48 та 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на які відповідач посилається у вищезазначених акті та постанові, не передбачають обов`язку забезпечувати перевізником водія індивідуальною контрольною книжкою водія та протоколом перевірки та адаптації тахографа.

Справі за цією позовною заявою присвоєно, № 280/1392/24 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 16.02.2024 судом відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем через систему «Електронний суд» подано до суду 21.02.2024 за вх. № 8461 відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (Постанова № 1567), заперечує проти заявлених позовних вимог, наголошуючи, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Просить суд, відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Позивач, скориставшись правом на надання відповіді на відзив, через систему «Електронний суд» подано до суду 29.02.2024 за вх. № 9947 заяву, в якій викладена незгода з доводами Відповідача, з наступною підтримкою заявлених позовних вимог.

Відповідачем через систему «Електронний суд» подано до суду 11.03.2024 за вх. № 11658 заперечення на відповідь на відзив, в якому викладені аргументи та доводи з наступною підтримкою свого відзиву.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПІІІ010175 від 16.01.2024 до АТ «ДЕТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000 грн 00 коп. Підставою визначеного покарання є «…АТ «ДЕТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» 12.12.2023, 155 км + 150 м а/д Н-23, Акт № АР005347 допущено порушення вимог ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджених МТЗУ 340 від 07.06.2010, а саме: під час перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія оформленою індивідуальною контрольною книжкою водія або копією графіком змінності водіїв, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»…». Що підтверджується копією постанови наданою позивачем до справи.

Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.12.2023 за № АР 005347 зазначено: «… провели перевірку транспортного засобу: марка ЗИЛ номерний знак НОМЕР_1 ; серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ; водій ОСОБА_1 ; номер дорожнього листа -; що належить ПАТ 2ДЕТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» м. Запоріжжя… Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно правових актів України у сфері перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки оформленою індивідуальною контрольною книжкою водія або копією графіком змінності водіїв, чим порушено п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджених МТЗУ 340 від 07.06.2010, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 - Перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 39, 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме у водія відсутня водія оформленою індивідуальною контрольною книжкою водія або копією графіком змінності водіїв. Пояснення водія про причини порушень . Водій транспортного засобу (відмовив підпис) .О. Кудін …». Що підтверджується копією Акту наданого позивачем до справи.

За Товарно-транспортною накладною № 54 від 12.12.2023 (автомобіль ЗИЛ АЕ9759 ЕС; водій ОСОБА_2 ; автомобільний перевізник АТЦ ДТЕК КРТЕС замовник ДЕТЕК ДНЕПРОЕНЕРГО; вантажо-відправник ДЕТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕС; вантажоодержувач ДЕТЕК КРИВОРІЗЬКА ТЕС) перевозився вантаж-. Що підтверджується копією товарно - транспортної накладної наданої до справи.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власник: транспортного засобу ПАТ «ДЕТЕК ДНІПРОЕНЕРНО». Що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу що містяться у справі.

Таким чином, не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно -правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

В силу вимог статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За правилами, визначеними у статті 48 Закону № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно - правових актів.

Як передбачає пункт 20 Порядку № 1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства про автомобільний транспорт, суд приходить до висновку про те, що водій при здійсненні ним перевезень вантажів повинен мати при собі документи, визначені статтею 48 Закону № 2344-ІІІ.

При цьому наведений у вказаній статті перелік документів не є вичерпним, оскільки зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Як слідує з акту перевірки, посадовою особою Укртрансбезпеки виявлено порушення щодо відсутності на час проведення перевірки, індивідуальної контрольної книжки водія.

Так, порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції № 385 повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Пунктом 2.6 Інструкції № 385 визначено, що ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: - установлення або заміни тахографа; - ремонту тахографа; - зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; - якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Відповідно до положень пункту 1.4 Інструкції № 385 ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції «майстерні або механіка» та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання.

Пунктом 2.7 Інструкції №385 передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210 х 297 мм) щільністю 100 г/кв. м або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Пунктом 6.3 Положення № 340 визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

З врахуванням вище викладеного, суд зазначає, що положеннями статті 48 Закону № 2344-ІІІ передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією № 385 та Положенням № 340.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17 та в силу вимог частини п`ятою статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні даного спору.

Так як, під час проведення перевірки на місці зупинки, водієм не надані всі передбачені законодавством документи, що підтверджували наявність тахографу та інших документів, що підтвердили б належне ведення ним обліку робочого часу під час здійснення перевезень. Проігноровано право, викласти заперечення, незгоду, або будь-яких пропозицій в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.12.2023 за № АР 005347, відсутність підпису, що свідчить про неможливість підтвердити заперечуване. Тому, відповідно до встановлених в ході перевірки обставин, з підстав вищевикладених, вчинення порушення позивачем вказує на невиконання ним вимог ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, Інструкції № 385 та Положення № 340.

Надання на розгляд Відповідача письмових пояснень та копій документів Позивачем не може свідчити про те, що надані докази були в наявності у водія, який керував транспортним засобом, під час проведення перевірки. Тому, до таких тверджень позивача суд відноситься критично.

З врахуванням встановлених обставин справи суд зазначає, що позивач належними та допустимими доказами не спростував встановленого в ході перевірки порушення, а тому відповідачем правомірно застосовано до нього штраф згідно з оскаржуваною постановою.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови. Отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви суд відмовляє, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 2, 94, 241 - 246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, код ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) про скасування постанови, - відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 20 травня 2024 року.

Суддя Р.В. Сацький