Справа № 300/1207/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/1207/23 пров. № А/857/13081/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Слободян І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року (суддя Гомельчук С.В., ухвалене в м. Івано-Франківську) у справі № 300/1207/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ЯСОДАР» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 позов товариства з обмеженою відповідальністю «М`ЯСОДАР» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 03 січня 2023 року за №000012/0701, №000013/0701, №000014/0701.

20.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ЯСОДАР» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 300/1207/23 щодо стягнення з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області судових витрат на правничу допомогу в розмірі 46 000 грн.

В обгрунтування вказаної заяви зазначає, що між адвокатським бюро «Романа Волосянка» та ТОВ «М`ЯСОДАР» було укладено договір про надання правової допомоги від 16.01.2023 за №02/01-2023. Також, між вищевказаними сторонами підписано додаткову угоду за №1 від 16.01.2023 до договору про надання правової допомоги та Акт приймання - передачі наданих послуг від 16.06.2023 на суму 46 000 грн. Окрім того, до заяви подано платіжні інструкції про оплату ТОВ «М`ЯСОДАР» послуг надання правової допомоги на отримувача адвокатське бюро «Романа Волосянка»: від 24.01.2023 за №495 на суму 10 000 грн, від 22.03.2023 за №1066 на суму 10 000 грн, від 01.05.2023 за №1164 на суму 10 000 грн, від 07.06.2023 за №1273 на суму 10 000 грн та рахунки - фактури.

Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року стягнуто з Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «М`ЯСОДАР» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, її оскаржив відповідач ГУ ДПС в Івано-Франківській області подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції від 11.07.2023 року.

Доводи апелянта зводяться до того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, просить додаткове рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представники апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржуване додаткове рішення суду та відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги, просили додаткове судове рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вірно вказано судом першої інстанції, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 Кодексу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи з положень частин 6, 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи 30.06.2023 від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшло заперечення щодо заяви про відшкодування судових витрат, з якого вбачається що, проаналізувавши докази, подані позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу, враховуючи конкретні обставини у цій справі, рівень складності справи, вважає, що заявлена ТОВ «М`ЯСОДАР» сума витрат є неспівмірною, завищеною та неспіврозмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Зауважує, що витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку. Також наголошує, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, а його розмір - виправданим. Сума відшкодування має виходити з фінансового стану обох сторін.

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що з долучених до заяви документів, ТОВ «М`ЯСОДАР», на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи, надано копії договору про надання правової допомоги від 16.01.2023, додаткової угоди до договору від 16.01.2023 за №1, Акту приймання - передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 16.06.2023 та платіжних інструкцій від 24.01.2023 за №495 на суму 10 000 грн, від 22.03.2023 за №1066 на суму 10 000 грн, від 01.05.2023 за №1164 на суму 10 000 грн, від 07.06.2023 за №1273 на суму 10 000 грн, від 20.06.2023 за №1306 на суму 6000 грн. Усього в загальному розмірі 46000 грн.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до змісту Акту приймання - передачі наданих послуг в 16.06.2023 вбачається, що вартість послуг надання правої допомоги визначена наступним чином: 1500,00 грн (за годину) - за аналіз документів, інформаційних джерел, вивчення проблеми, законодавства і судової практики (погодинна оплата - затрачений час 10 годин, усього - 15000 грн)); 2000,00 грн - за консультацію (фіксований розмір); 15000,00 - складання позовної заяви (фіксований розмір); 18.04.2023, 27.04.2023, 04.05.2023, 25.05.2023, 13.06.2023 - 1500,00 грн - участь у судовому засіданні, фіксований розмір). Усього: 7500 грн; 5000,00 грн - складання відповіді на відзив (фіксований розмір); 500,00 грн- складання клопотання про долучення доказів (фіксований розмір); 500,00 грн - ознайомлення з матеріалами справи (фіксований розмір); 500, 00 грн - складання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів вважає, що при визначенні суми відшкодування суд першої інстанції підставно виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, адвокатом вказано вартість години лише за такий вид послуг, як аналіз документів, інформаційних джерел, вивчення проблеми, законодавства і судової практики. Скільки витрачено правником часу на надання інших видів правових послуг - не зазначено.

Крім того, з огляду на вказані адвокатом послуги - такі, як аналіз документів, ознайомлення з матеріалами справи, суд першої інстанції вірно врахував правову позицію суддів Великої Палати Верховного Суду про те, зокрема, що виокремлення адвокатом «аналізу матеріалів судової справи» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки до судового засідання», а тому визначення оплати є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих послуг правничої допомоги (Окрема думка суддів Великої Палати Верховного Суду стосовно додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).

Також, суд першої інстанції, з огляду на протоколи судових засідань, зазначив, що у двох засіданнях 18.04.2023 та 27.04.2023 оголошувались перерви за клопотанням представника позивача. До того ж, тривалість більшості судових засідань становила від 03 до 10 хвилин.

Також ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 закрито провадження в частині заявлених ТОВ «М`ЯСОДАР» позовних вимог стосовно визнання протиправними дій Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість, результати якої оформлені актом від 07 грудня 2022 року № 6368/09-19-07-01/37644353.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи правову позицію відповідача, викладену в запереченні, суд першої інстанції, при визначенні суми відшкодування, правомірно виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відтак розрахунок правничої допомоги є завищеним у співвідношенні до категорії справи та обсягу наданих позивачу послуг та є неспівмірним зі складністю та часом виконаних адвокатом робіт.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відшкодуванню підлягають судові витрати ТОВ «М`ЯСОДАР» на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі № 300/1207/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 20.05.24