Справа № 480/11119/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.В. Савицька
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 р. Справа № 480/11119/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.01.2024, по справі № 480/11119/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області третя особа Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів

про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/7731/22 з 23.03.2023 по 25.09.2023 в розмірі 204799,32 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 480/7731/22 за період з 24.03.2023 по 24.09.2023 (включно) у сумі 203247,81 грн.

Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що на теперішній час відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2023 по справі № 480/7731/22, у зв`язку з чим підстава для прийнятого рішення у справі № 480/11119/23 може бути скасована. Також відповідач зазначав, що суб`єктом призначення на посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області та органом, який мав виконати судове рішення про поновлення на посаді є Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, наказом Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 33-к від 27.01.2017 ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області з 27.01.2017 року.

08.11.2022 наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів № 574-к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області 09.11.2022.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 по справі № 480/7731/22, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023, визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів № 574-к від 08.11.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області з 10.11.2022, стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.11.2022 по 23.03.2023 у загальному розмірі 147 393, 47 грн., рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

На виконання рішення у справі № 480/7731/22 наказом т.в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів від 25.09.2023 № 582-к скасовано наказ

Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів від 08.11.2022 № 574-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області з 10.11.2022.

Позивач, вважаючи протиправною затримку у виконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/7731/22 в період з 23.03.2023 по 25.09.2023, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності допущеної відповідачем затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на посаді, наявності підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді з 24.03.2023 по 24.09.2023.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 8 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При цьому, належним виконанням рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання роботодавцем (власником або уповноваженим ним органом) про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно з якою виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ст. 236 КЗпП України неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.10.2021 у справі № 280/5260/19, від 27.01.2022 у справі № 580/5185/20, від 09.11.2022 у справі № 460/600/22, від 23.03.2023 у справі № 420/8539/21, від 18.12.2023 у справі № 640/27278/21.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 по справі № 480/7731/22, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023, поновлено ОСОБА_1 з 10.11.2022 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.

Наказом т.в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів від 25.09.2023 № 582-к поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області з 10.11.2022.

Отже, 25.09.2023 відповідачем здійснено виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що період затримки виконання рішення про поновлення на роботі необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, у спірних правовідносинах на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за несвоєчасне виконання рішення про поновлення на роботі за період з 24.03.2023 (наступний день після постановлення рішення про поновлення на роботі) по 24.09.2023 (день, що передує дню винесення наказу про поновлення позивача на посаді, тобто відновлення його права на працю).

Щодо розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, яка стягнута судом першої інстанції на користь позивача, колегія суддів зазначає, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку, у тому числі за час невиконання рішення про поновлення на роботі, такий обчислюється за правилами, визначеними Порядком обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

За правилами абз. 3, 4 п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Як визначено в абз. 1 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

На підтвердження розміру середньої заробітної плати за останні два місяці роботи надано довідку Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 17 від 11.11.2022, згідно з якою середньоденна заробітна плата позивача склала 1551,51 грн.

Отже, оскільки середньоденна заробітна плата позивача складала 1551,51 грн., то середній заробіток за час затримки виконання судового рішення за період з 24.03.2023 по 24.09.2023 складає 203247,81 грн. (1551,51 грн. х 131 день).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення відповідно до ст. 236 КЗпП України на користь позивача середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді з 24.03.2023 по 24.09.2023 у сумі 203247,81 грн.

Посилання апелянта на те що, на теперішній час відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2023 по справі № 480/7731/22, у зв`язку з чим підстава для прийнятого рішення у справі № 480/11119/23 може бути скасована, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки рішення у справі № 480/7731/22 набрало законної сили, фактично було виконане відповідачем, що у даному випадку створило передумови для нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду.

Також не впливають на висновки суду у даній справі доводи відповідача про те, що суб`єктом призначення на посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області та органом, який мав виконати судове рішення про поновлення на посаді є Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, враховуючи, що фактичне виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 № 480/7731/22 здійснено саме Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області.

Інших доводів, у тому числі стосовно здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат, апелянтом не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 по справі № 480/11119/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов