Справа № 337/2109/24
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а/337/21/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

позивачки Хижняк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до поліцейського Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Волкодав Віталія Віталійовича, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96, третя особа - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2024 позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що постановою інспектора патрульної поліції Волкодав В.В. БАД №022248 від 27.03.2024 на неї накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.121-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190,00грн. Однак вважає вказану постанову незаконною, оскільки в її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення. На її автомобілі номерний знак дійсно закритий сіткою, однак вона не ускладнювала ідентифікацію номерного знаку з відстані двадцяти метрів. Крім того, відповідач порушив порядок розгляду справи та винесення постанови, її з постановою не ознайомив, копію не вручив, права не роз`яснив, не запропонував скористатись послугами адвоката. Також відповідач не ознайомив її із доказами вчинення адміністративного правопорушення, а постанова про накладання адміністративного стягнення таким доказом не може бути.

Просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції Волкодав В.В. БАД №022248 від 27.03.2024, справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 09.02.2024 відкрито провадження у справі за цим адміністративним позовом та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за участю сторін.

18.04.2024 до суду надійшов відзив відповідача заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_2 , в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що 26.03.2024 під час несення служби ним було виявлено факт порушення позивачкою п.30.2 ПДР закриття номерного знаку стороннім предметом сіткою, що прямо заборонено законом. Під час розгляду справи позивачці були роз`яснені її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, будь-яких клопотань вона не заявляла. Вона відмовилась від ознайомлення з винесеною постановою, що підтверджується відеозаписом подій, який наданий до суду та який є беззаперечним доказом вчинення інкримінованого правопорушення. Доводи позивачки про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення спростовуються вищевказаним відеозаписом. Вважає, що оскаржувана постанова винесена ним законно. Просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що встановлений на її автомобілі номерний знак було дійсно закрито решіткою, але це не ускладнювало ідентифікацію номерного знаку, він чітко проглядався. Про це вона вказала поліцейським, коли вони зупинили її та повідомили причину зупинки. Поліцейський представився, але вона не встигла роздивитись його посвідчення, попросила поліцейського повторно надати його, на що він відмовився, став поводитися грубо. Вона також спочатку надала свої документи, але потім їй їх повернули, повторно надати документи відмовилась. Права їй поліцейський не роз`яснив, про те, що буде виноситись постанова, не повідомив, з постановою не ознайомив, її копію не вручив.

Відповідач - інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав повністю з підстав, викладених у відзиві, просить в його задоволенні відмовити. Додатково суду пояснив, що після зупинки ТЗ під керуванням позивачки останній було вказано причину зупинку, наявність в її діях порушень правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП. Також її було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснено процесуальні права та повідомлено про винесення постанови про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Факт закриття номерного знаку решіткою позивачка на місці зупинки не оспорювала, вказувала, що це не заборонено законом, просила обмежитись попередженням. На його вимоги вона не відреагувала, сіла до свого автомобіля, забравши документи, закрила вікно і не бажала приймати участь в розгляді справи. Процедура розгляду справи ним була повністю дотримана. Доказом вчинення адміністративного правопорушення є відеозапис, здійснений на відео реєстратор службового автомобіля та нагрудну боді камеру.

Представник третьої особи УПП в Запорізькій області ДПП в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаної особи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Згідно з ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Так, суд встановив, що постановою відповідача - заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Волкодав В.В. БАД №022248 від 26.03.2024 на позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190,00грн. за те, що вона 26.03.2024 об 11.08год. в м.Запоріжжі по пр..Інженера Преображенського (район будинку №11), керувала транспортним засобом «Hyundai Elantra», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який було закрито стороннім предметом - решіткою, що не відповідає вимогам стандартів, чим порушила п.30.2 ПДР.

Позивачка ОСОБА_1 не погодилась із цією постановою та 08.04.2024, тобто з дотриманням строку звернення, встановленого ч.2 ст.286 КАСУ, звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та достовірності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В даному випадку суд виходить з того, відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1, 1.3 ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

П.1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9в) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: -не належить цьому засобу; -не відповідає вимогам стандартів; -закріплений не в установленому для цього місці; -закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; -неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з п.30.2 ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом із номерними знаками, закритими в будь-який спосіб, в тому числі і прозорими предметами, що не пов`язується з умовою розпізнавання такого знаку з відстані 20 метрів. Вимога щодо читабельності номерного знаку з відстані 20 м застосовується лише у разі забруднення номерного знаку, що є окремою самостійною об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.

П.30.2 ПДР України, порушення якого інкримінується позивачці, заборонено будь-яке закриття номерного знака. Вказаною нормою не визначено виключень, за яких би закриття номерного знаку було дозволено.

Питання вимог до державних номерних знаків транспортних засобів регулюється відповідними наказами МВС України, які не передбачають встановлення будь-яких захисних сіток, решіток тощо.

Розміщення сітки або іншого предмету (в тому числі прозорого) на номерному знаку транспортного засобу не передбачено конструкцією номерного знаку та відповідно є встановленням стороннього предмету (закриттям номерного знаку), що є порушенням п.30.2 ПДР.

У зв`язку з цим, доводи позивачки про те, що відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, є безпідставними.

Факт порушення позивачкою вимог п.30.2 ПДР, як об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, достовірно підтверджується наданими відповідачем доказами - фото із зображенням ТЗ «Hyundai Elantra» з державним номерним знакомНОМЕР_1 , який закритий решіткою, а також відеозаписами подій, здійсненими поліцейськими в режимі реального часу на відеореєстратор службового патрульного автомобіля та нагрудну боді камеру поліцейського, інформація про які міститься в оскаржуваній постанові, що, в свою чергу, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Вказані відеозаписи було відтворено в судовому засіданні за участю позивачки і остання підтвердила, що зафіксовані ними події відповідають дійсності.

Так, вказаними відеозаписами зафіксовано, як поліцейські в зазначений день та час зупиняють автомобіль «ТЗ «Hyundai Elantra» з р.н.НОМЕР_1 , який закритий решіткою. Водієм вказаного автомобіля є позивачка ОСОБА_1 .. Після зупинки поліцейський (відповідач ОСОБА_2 ) представився, повідомив причину зупинку закриття номерного знаку решіткою, що є порушенням п.30.2 ПДР та за що ч.1 ст.121-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1190,00грн.

Факт закриття номерного знаку решіткою позивачка ОСОБА_1 як на місці подій, так і в судовому засіданні не заперечувала, пославшись на те, що це не заборонено законом і він чітко проглядається на відстані 20 метрів та більше, також просила поліцейських застосувати до неї попередження як за перше порушення.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, такі аргументи позивачки не ґрунтуються на вимогах закону та є суб`єктивним тлумаченням нею норм права.

В даному випадку надані відповідачем докази фото та відеозаписив розумінні як ст.251 КУпАП, так і ст..72 КАСУ є належними та допустимими, оскільки вони отримані в установленому законом порядку, стосуються обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Під час винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідачем відповідно до ст..252,280 КУпАП їм надана належна правова оцінка.

Суд вважає, що вказані докази підтверджують наявність законних підстав для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки вона в порушення п.30.2 ПДР керувала транспортним засобом із закритим номерним знаком.

При цьому, доказів неправомірної поведінки відповідача, обмеження реалізації процесуальних прав позивачки, які могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачкою не надано і судом не встановлено.

Твердження позивачки про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є безпідставними та спростовуються відтвореним в судовому засіданні відеозаписом подій з нагрудної боді камери поліцейського. Зокрема, судом достовірно встановлено, що позивачці після зупинці поліцейським було повідомлено про причину зупинку, наявність в її діях порушень ПДР та відповідно складу адміністративного правопорушення, повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладання стягнення у вигляді штрафу, роз`яснено процесуальні праві, запропоновано ознайомитись із постановою.

Однак зафіксована відеозаписом поведінка позивачки ОСОБА_1 вказує на те, що вона фактично відмовилась від участі в розгляді справи, виказувала необґрунтовану незгоду з діями поліцейських, яка ґрунтується виключно на її суб`єктивному розумінні норм чинного законодавства та власній оцінці фактичних обставин події.

Таким чином, суд вважає, що відповідач як уповноважена посадова особа органу Національної поліції УПП в Запорізькій області ДПП, приймаючи рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП діяв відповідно до вимог ст.19 Конституції України, ст.7,245,252,280 КУпАП, прийнята ним постанова про накладання адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення немає.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,121-3,245,222,268,276,278,279,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Волкодав Віталія Віталійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

21.05.2024