Справа № 320/10486/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Справа № 320/10486/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Київського квартирно-експлуатаційне управління

третя особа, яка не Міністерство оборони України

заявляє самостійних

вимог на предмет спору

на стороні Відповідача

про визнання протиправної бездіяльності та

зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Київського квартирно-експлуатаційне управління (далі - Відповідач), третя особа Міністерство оборони України ( далі- Третя особа), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Київського квартирно-експлуатаційного управління в реалізації права ОСОБА_1 на житлову пільгу - виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Київське квартирно-експлуатаційне управління подати до Васильківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відмова Відповідача в поданні до Васильківської міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових з тих підстав, що Позивач не перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, є протиправною, оскільки чинним військовим та житловим законодавством України не ставиться в залежність від місця перебування особи на квартирному обліку право Позивача на реалізацію такої житлової пільги, як виключення житла з числа службового.

На переконання Позивача, перебування на квартирному обліку в органі місцевого самоврядування є достатньою підставою для реалізації свого права на виключення житла з числа службового, що передбачено Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081).

Позивач наголошує на тому, що набуте суб`єктивне право, навіть своєчасно не реалізоване, не може бути втрачено.

Також Позивач посилався на постанови Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №636/1514/19, від 15.07.2020 у справі №636/1527/19, від 12. 10. 2020 у справі №636/1525/19.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з 20.01.2020 ОСОБА_1 звільнений з військової служби Збройних Сил України та станом на час звільнення не перебував на квартирному обліку в Міністерстві оборони України, у тому числі у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання за рахунок відомчого житлового фонду Міністерства оборони України.

Оскільки право на виключення з числа службового приміщення кватири надається лише за умови перебування на квартирному обліку визначеному пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції № 380, то суд вирішив, що у Київського КЕУ відсутні законні підстави для зняття статусу «службове» з житлового приміщення шляхом подання до Васильківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, суд врахував, що у матеріалах справи відсутні докази про звернення Позивачем до Міністерства оборони України щодо зняття статусу «службове» з житлового приміщення. Також відсутні докази, що на засіданні житлової комісії військової частини розглядалось питання про надання згоди на зняття статусу «службове» зі спірного житлового приміщення.

Окрім того, суд першої інстанції зауважив, що станом на час вирішення справи ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку за місцем проживання у Виконавчому комітеті Васильківської міської Київської області, тому він може забезпечуватись житлом за рахунок державного житлового фонду Васильківської міської ради Київської області.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що у зв`язку з переміщенням по службі в 2013 році він не повинен був і не втратив права на зміну правового статусу його квартири шляхом виключення її з числа службових.

Апелянт посилається на те, що з введенням в дію нової Інструкції №380, звужено зміст та обсяг його права після звільнення з військової служби прибути за обраним ним місцем проживання та стати на квартирний облік у Васильківському гарнізоні. Окрім того, вказана Інструкція не передбачає правове регулювання реалізації ОСОБА_1 житлової пільги - можливості виключити отримане ним службове житло з числа службового.

Апелянт повідомляє, що оскільки постановка на квартирний облік звільнених з інших місць проходження служби новою Інструкцією № 380 не передбачена, то єдиним законним способом підтвердження його потереби в постійному житлі стала постановка його на квартирний облік в Васильківській міській раді для заведення квартирної справи. При цьому він вказує, що реалізація вказаної пільги не ставиться в залежність від місця перебування особи на квартирному обліку.

На думку Апелянта, станом на дату отримання ним службової квартири у 2013 році, він мав календарну вислугу на військовій службі 37 років, перебував на квартирному обліку у військовій частині за місцем знаходження службового житла, а відтак на зміну його правового статусу відповідно до Інструкції №737. Натомість він продовжив службу у Харківському національному університеті повітряних сил ім. І. Кожедуба.

Загалом ОСОБА_1 вважає, що він відповідає всім умовам, необхідним для надання йому спірної пільги.

Апелянт повторно наголошує на тому, що набуте ним суб`єктивне право, навіть своєчасно не реалізоване, не може бути втрачено.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 та 11.03.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Від Відповідача та Третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому вони просять залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, наполягаючи на тому, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки наданих доказів та власного тлумачення ОСОБА_1 . Заявники вважають, що Позивач, ініціюючи питання виключення квартири з числа службових в судовому порядку, намагається обійти імперативні положення та вимоги чинного законодавства.

У відзиві заявники також зазначають доводи, аналогічні тим, які вже були ними викладені у відзиві на позовну заяву під час розгляду справи судом першої інстанції, зокрема наполягають на тому, що оскільки Апелянт на квартирному обліку у Міністерстві оборони України не перебуває, надання йому житлового приміщення для постійного проживання за рахунок відомчого житлового фонду Міністерства оборони є незаконним. Вказують, що ОСОБА_1 може забезпечуватися житлом виключно за рахунок державного житлового фонду Васильківської міської ради Київської області.

6. Від Апелянта надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу у якій він наводить контраргументи на доводи, викладені Відповідачем та Третьою особою у їхньому спільному відзиві, повторно вказує на відсутність конкретизації у законодавстві щодо перебування на квартирному обліку саме у військовій частині та зазначає про різницю у правовому регулюванні спірних правовідносин згідно з Інструкціями №737 та 380.

7. Від Відповідача та Третьої особи надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких вони знову ж таки звертають увагу суду на те, що ОСОБА_1 не перебуває на квартирному обліку у Міністерстві оборони України, а тому підстави для задоволення його позовних вимог відсутні.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 20.01.2005 до 17.05.2013 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 28 травня 2020 року по 09 грудня 2013 року, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.07.2020 № 517/6.1-287.

Згідно з витягом рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 27.02.2013 № 69, на підставі клопотання Київського квартирно-експлуатаціного управління, ОСОБА_1 , видано ордер на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу протоколу № 21 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 09 грудня 2013 року полковника ОСОБА_1 , знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 з моменту виключення зі списків військової частини відповідно до пункту 2.19 наказу Міністра Оборони України в та пункту 3 частини ІІ статті 40 Житлового кодексу УРСР, 1983.

Згідно з витягом із наказу начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11 грудня 2019 року № 650, полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба звільнено з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком). Вислуга на військовій службі повних 43 календарних роки, пільгова 81 рік 5 місяців.

Відповідно до витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба від 20.01.2020 № 14 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника університету з льотної підготовки звільненого наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11 грудня 2019 року № 650 з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 20 січня 2020 року виключено зі списків особового складу університету та всіх видів забезпечення. При цьому в наказі також зазначено, що ОСОБА_1 забезпечений службовим житлом за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час проходження служби в Харківському Національному університету Повітряних Сил з 13.02.2002 по 20.01.2005 та з 17.05.2013 по 20.01.2020 житловою площею не забезпечувався та на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов не перебував, що підтверджується копіями довідок КЕВ м. Харкова від 07.03.2020 № 665 та № 666.

Згідно з витягом виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 08.10.2020 № 373 ОСОБА_1 , як одинокого, учасника бойових дій, який брав участь в антитерористичній операції, взято на квартирний облік та включено в список осіб для першочергового одержання житла згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до довідки від 21.07.2020 № 5575, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.07.2020 № 517/6.1-287 ОСОБА_1 проживає та зареєстрований: АДРЕСА_3 , однокімнатна, житлова площа 16,8 кв. м. (службова).

Судом першої інстанції також встановлено, що на звернення позивача від 04.11.2020 про виключення квартири АДРЕСА_1 листом від 13.11.2020 № 517/6324 відмовило у вирішенні цього питанні, з огляду на те, що забезпечення жилими приміщеннями здійснюється згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік, сам по собі факт проживання в службових житлових приміщеннях, які припинили трудові відносини з підприємством, організацією установою не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових; ОСОБА_1 станом на дату звернення на квартирному обліку в Збройних Силах України не перебуває. З метою вирішення питання забезпечення жилим приміщенням запропоновано звернутися за місцем перебування на квартирному обліку.

Вказані обставини встановлені судом, зокрема, з копії постанови Верховного Суду від 03.08.2022 у цивільній справі № 362/6167/20, оскільки як зазначає позивач, оригінал листа від 13.11.2020 № 517/6324 подано до матеріалів справи № 362/6167/20.

10. Позивач, вважаючи порушеним своє право, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Житловим кодексом України (далі- ЖК України), Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII (далі - Закон № 2482-XII), Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до ст. 118 Житлового кодексу України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року, а саме: пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно- експлуатаційного органу.

Пунктом 10 розділу 7 Інструкції № 380 передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Згідно з пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції № 380 для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Ордер на постійну житлову площу в закритих військових містечках оформлюється та видається відповідним начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів.

Для вселення в надане житлове приміщення військовослужбовець здає ордер на постійну житлову площу до житлово-експлуатаційної організації, за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, або до будинкоуправління відповідного КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району. Ордер на постійну житлову площу може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст.125 ЖК України, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено, зокрема, осіб з інвалідністю внаслідок війни та інших осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, зв`язаного з перебуванням на фронті; учасників Другої світової війни, які перебували у складі діючої армії; сім`ї військовослужбовців і партизанів, які загинули або пропали безвісти при захисті чи при виконанні інших обов`язків військової служби; сім`ї військовослужбовців; осіб з інвалідністю з числа осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків а також осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що виключення житла з числа службового є пільгою, яка надається військовослужбовцям за наявності у них вислуги на військовій службі 20 і більше років. Окрім того, це також можуть бути особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком тощо. При цьому, головною умовою, спільною для всіх категорій військовослужбовців, є їхнє перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

13. Як правильно встановлено судом першої інстанції, Позивача 09 грудня 2013 року знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 з моменту виключення зі списків військової частини відповідно до пункту 2.19 наказу Міністра Оборони України в та пункту 3 частини ІІ статті 40 Житлового кодексу УРСР, 1983.

14. При цьому, прибувши на нове місце служби, а саме в Харківський національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов на став. При звільненні з військової служби, а також на момент звернення до Відповідача із заявою щодо спірних правовідносин, на квартирному обліку також не перебував.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

15. З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 , у відповідності до законодавства України чинного станом на момент виникнення спірних правовідносин, не має права на виключення житла з числа службового, оскільки не перебуває на квартирному обліку у Міністерстві оборони України.

16. Доводи Апелянта про те, що він перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Виконавчому комітеті Васильківської міської ради Київської області, а тому має право на отримання вказану пільгу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки приміщення, у якому він проживає належить до відомчого житлового фонду Міністерства оборони України, а не Васильківської міської ради.

17. При цьому, посилання Апелянта на те, що нормами законодавства чітко не передбачено перебування на обліку в конкретній установі або територіальній громаді, колегія суддів до уваги не бере з огляду на викладене вище.

18. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в контексті доводів ОСОБА_2 щодо відмінностей правового регулювання передбаченого Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №737 від 30.11.2011 та Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №380 від 31.07.2018, колегія суддів зазначає наступне.

19. Так, Апелянт у своїй скарзі посилається на те, що у відомчій Інструкції №380, на відміну від попередньої Інструкції №737, яка була чинною в момент його переміщення до нового місця служби, відсутнє правове регулювання спірних правовідносин, що призвело до розгляду цієї справи судом. Апелянт вказує, що цією Інструкцією його позбавлено можливості стати на квартирний облік в м. Василькові у військовому гарнізоні (комісаріаті) за місцем знаходження його службової квартири.

АДРЕСА_4 . З цих підстав колегія суддів зазначає, що дійсно, Інструкція №737, яка була чинною до 31.07.2018 у п. 2.16. передбачала можливість військовослужбовців, які звільнялися в запас або у відставку за віком, та який перебуває на обліку та обирає для проживання після звільнення з військової служби з урахуванням існуючого порядку реєстрації інший населений пункт, відповідний командир військової частини за його рапортом за 6 місяців до звільнення в запас або відставку за віком подає до військового комісаріату і КЕВ (КЕЧ) району, що знаходяться за обраним місцем проживання, необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання жилого приміщення.

21. При цьому, вказана інструкція також передбачала, що перебування на квартирному обліку є обов`язковою умовою для виключення житла, у якому проживає особа, з числа службового(п. 3.5. Інструкції №737).

22. Разом з тим, як вже встановлено судом раніше, ОСОБА_1 на квартирному обліку під час проходження служби у м. Харкові не перебував. Вказане виключає право на виключення його житла з числа службового як за Інструкцією №737, так і за Інструкцією №380. У такому випадку легітимні очікування на отримання вказаної пільги у Апелянта були відсутні.

23. Водночас, спірні правовідносини виникли після звільнення Позивача у відставку, коли вже була чинною Інструкція №380. З огляду на це, посилання Апелянта на Інструкцію № 737 не може бути взяте судом апеляційної інстанції до уваги.

24. Більше того, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Інструкція №380, як така що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , ним у судовому порядку не оскаржувалася.

25. Твердження Апелянта про те, що станом на дату отримання ним службової квартири у 2013 році, він мав календарну вислугу на військовій службі 37 років, перебував на квартирному обліку у військовій частині за місцем знаходження службового житла, а відтак мав право на зміну його правового статусу, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки воно жодним чином не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо спірних правовідносин .

26. Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

27. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Київським окружним адміністративним судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

28. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

29. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року- без змін.

30. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 20 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

О.М. Кузьмишина