Справа № 420/2172/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/2172/24

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О. Дата і місце ухвалення: 25.03.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушення строків їх виплати, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з січня 2016 року по липень 2023 року, яка (відмова) викладена у листі від 20.12.2023р. за №42525-35422/О-02/8-1500/23;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушення строків їх виплати, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з січня 2016 року по липень 2023 року на 86 944,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2020р. по справі №420/5039/20 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р. Виплату донарахованих сум пенсії в розмірі 86 944,12 грн. здійснено тільки 20.07.2023р. В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо нарахування та виплати на його користь компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушення строків їх виплати, за період з січня 2016 року по липень 2023 року. Однак, листом від 20.12.2023р. за №42525-35422/О-02/8-1500/23 Головне управління відмовило ОСОБА_1 у виплаті компенсації втрати частини доходів. Таку відмову позивач вважає незаконною, оскільки його право на отримання відповідної компенсації гарантовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. суми недоотриманої пенсії (86 944,12 грн.).

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням встановлених законом термінів виплати донарахованої за період з 01.01.2016р. пенсії в розмірі 86 944,12 грн., обраховуючи суму компенсації за період затримки виплати з 01.01.2016р. по 01.07.2023р. включно.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 25.03.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2016р., що виходить за межі шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України. ОСОБА_1 звернувся до суду з пропуском строку звернення, не навів поважних причин пропуску такого строку, тому його позов мав би бути залишений без розгляду на підставі ст.240 КАС України.

Також, апелянт посилається на те, що суму доплати в розмірі 86 944,12 грн., яка нарахована на підставі рішення суду по справі №420/5039/20, виплачено на користь ОСОБА_1 тільки 01.07.2023р., тобто після виділення відповідних коштів з Державного бюджету. Поточна пенсія нараховувалася та виплачувалася на користь позивача своєчасно. Законні підстави для виплати компенсації втрати частини доходів, отримання яких вирішено в судовому порядку, відсутні.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Одеській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що строк звернення з позовом ним не було пропущено, оскільки спір стосується не перерахунку пенсії, а виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, у здійсненні якої йому було відмовлено листом від 20.12.2023р. Також, позивач зазначає, що положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159, не ставлять у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від виплати таких доходів відповідачем самостійно з порушення строків чи на виконання судового рішення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2020р. по справі №420/5039/20 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області в частині не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р. та виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 90% грошового забезпечення (з урахуванням раніше виплачених сум).

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 та 20.07.2023р. проведено на його користь доплату в розмірі 86 944,12 грн.

10.11.2023р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо нарахування та виплати на його користь компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушення строків їх виплати на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за період з січня 2016 року по липень 2023 року.

Листом від 20.12.2023р. за №42525-35422/О-02/8-1500/23 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у виплаті відповідної компенсації, з посиланням на відсутність для цього правових підстав.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у виплаті компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушення строків їх виплати, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з січня 2016 року по липень 2023 року, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач набув право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати в порядку, визначеному Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Питання, пов`язані зі здійсненням виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000р. №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ).

Стаття 1 Закону №2050-ІІІ передбачає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

У розумінні Закону №2050-ІІІ пенсія є доходом громадянина, вона не носить разового характеру навіть у випадку її присудження за рішенням суду.

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у статтях 3, 4 Закону №2050-ІІІ формулювання доводить, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, та означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2001р. №159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, відповідно до пункту 2 якого компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Отже, пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001р.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексі інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Верховний Суд у постанові від 13.01.2020р. у справі №240/11882/19 дійшов висновку, що зміст і правова природа спірних правовідносин, у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Тому у випадку не нарахування та не виплати відповідачем сум пенсії, позивач має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови покладення на відповідача відповідним нормативно - правовим актом або судовим рішенням обов`язку здійснити виплату належних сум.

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з протиправною бездіяльністю органу Пенсійного фонду, що встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2020р. у справі № 420/5039/20, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені, зокрема, але не виключно, в постановах від 04 травня 2022 року у справі №200/14472/19-а, від 11 травня 2023 року у справі №460/786/20, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Відповідно, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Як вже зазначалося колегією суддів, із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області 10.11.2023р., на що отримав відмову, викладену у листі від 20.12.2023р. З даним позовом до суду позивач звернувся 18.01.2024р.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області про пропуск ОСОБА_1 строку звернення з даним позовом до суду є необґрунтованими, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

Підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 травня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук