Справа № 400/8473/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/8473/23

Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В. Час і місце ухвалення: 15.02.2024р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Качуренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №84 від 06.06.2023р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 08.07.1988р. по 17.07.1990р., з 01.06.1998р. по 15.03.1999р. до страхового стажу та з 20.01.1993р. по 01.11.1994р., з 01.04.1997р. по 28.01.1998р., з 12.02.2003р. по 15.12.2015р., з 16.12.2015р. по тепер та період проходження військової служби на посаді старшого водолаза у 1995 році до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.05.2023р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що при досягненні 50-річного віку та при наявності пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, 22 роки 11 місяців 21 день, з метою реалізації права на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Однак, рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №84 від 06.06.2023р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу роботи. При цьому, територіальним органом ПФУ незаконно не зараховано періоди роботи позивача з 08.07.1988р. по 17.07.1990р., з 01.06.1998р. по 15.03.1999р. до страхового стажу та з 20.01.1993р. по 01.11.1994р., з 01.04.1997р. по 28.01.1998р., з 12.02.2003р. по 15.12.2015р., з 16.12.2015р. по тепер та період проходження військової служби на посаді старшого водолаза у 1995 році до пільгового стажу роботи за Списком №1. ОСОБА_1 зазначав, що всі періоди його роботи підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, як в основному документі, що підтверджує стаж роботи особи. Позивач стверджував, що він, як працівник, не може нести відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 06.06.2023р. №84.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 08.07.1988р. по 17.07.1990р., з 01.06.1998р. по 15.03.1999р. до страхового стажу та з 20.01.1993р. по 01.11.1994р., з 01.04.1997р. по 28.01.1998р., з 12.02.2003р. по 20.04.2005р., з 01.08.2013р. по 15.12.2015р., з 16.12.2015р. по 30.05.2023р. (дату звернення) та період проходження військової служби на посаді старшого водолаза у 1995 році до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30.05.2023р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 15.02.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що єдиною умовою для можливості зарахування 10 років пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пільгової пенсії, як водолазу, є наявність не менше 2750 годин роботи під водою. Страховий стаж позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці становить 5 років 11 місяців 7 днів. До страхового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 20.01.1993р. по 01.11.1994р., з 01.04.1997р. по 28.01.1998р., з 12.02.2003р. по 15.12.2015р., з 16.12.2015р. по 31.07.2023р., у зв`язку з тим, що у вказані періоди позивач працював водолазом, однак інформацію про час перебування під водою ним до територіального органу ПФУ не надано. До того ж, інформація, зазначена в трудовій книжці ОСОБА_1 , не завірена належним чином.

Також, апелянт посилається на те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки з 08.07.1988р. по 17.07.1990р., оскільки наявне виправлення в даті наказу про звільнення, яке не посвідчено належним чином, та з 01.06.1998р. по 15.03.1999р., оскільки запис не посвідчено підписом відповідальної особи, яка його зробила, та не зазначено її посаду. Уточнюючі довідки відсутні. Страховий стаж позивача становить 27 років 11 місяців 05 днів.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Миколаївській області, тобто в частині задоволення позову ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.05.2023р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви позивач додав: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ; довідку про місце знаходження від 06.03.2023р. №63; РНОКПП; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ; трудову книжку серії НОМЕР_3 ; атестат №9747; особову книжку водолаза від 19.08.1990р. №71/13; військовий квиток серії НОМЕР_4 ; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.04.2023р. №01/2-39; наказ від 18.06.2013р. №16 «Про атестацію робочих місць за умовами праці»; наказ від 15.06.2018р. №126 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці ДВГРЗ ДСНС України»; наказ від 30.08.2018р. №163/1 «Про внесення змін до наказу від 15.06.2018р. №126».

Відповідно до п.п.4.1 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 06.06.2023р. №84 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідної кількості стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Зокрема, згідно вказаного рішення, необхідний страховий стаж, передбачений п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV (Список №1) становить 24 роки, а необхідний стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 - 10 років. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 11 місяців 15 днів. Спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, становить 5 років 11 місяців 07 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 08.07.1988р. по 17.07.1990р., оскільки наявне виправлення в даті наказу на звільнення, яке не посвідчено належним чином, та з 01.06.1998р. по 15.03.1999р., оскільки запис не посвідчено підписом відповідальної особи, яка його зробила та не зазначено її посаду. Уточнюючі довідки відсутні.

Розділом XXIII «Загальні професії» Списку 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. №461, передбачені водолази 1,2,3 групи спеціалізації робіт та інші працівники, зайняті роботою під водою, у тому числі в умовах підвищеного атмосферного тиску не менше 275 годин на рік (25 годин на місяць) або час перебування яких під водою з початку водолазної практики становить 2750 годин і більше. Для зарахування до стажу роботи періодів, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, необхідно надати довідки, що відповідають Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993р., а саме: мас бути зазначено характер виконуваних робіт заявником; зазначено підставу видачі довідки з посиланням на відповідні накази; зазначено інформацію щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві та кількість відпрацьованого часу під водою. Періоди роботи згідно довідки №01/2-39 від 17.04.2023р., до пільгового стажу роботи водолазом не зараховано, оскільки відсутня інформація щодо фактичної кількості відпрацьованого часу під водою. Для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періодів з 20.01.1993р. по 01.11.1994р., з 01.04.1997р. по 18.01.1998р. та з 01.04.2003р. по 15.12.2005р. можливо за умови надання уточнюючої довідки відповідного зразка.

Дата, з якої заявник матиме право на призначення пенсії, 23.08.2027р.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 08.07.1988р. по 17.07.1990р., з 01.06.1998р. по 15.03.1999р. до страхового стажу та з 20.01.1993р. по 01.11.1994р., з 01.04.1997р. по 28.01.1998р., з 12.02.2003р. по 20.04.2005р., з 01.08.2013р. по 15.12.2015р., з 16.12.2015р. по 30.05.2023р. (дату звернення) та період проходження військової служби на посаді старшого водолаза у 1995 році до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні за своїм змістом положення визначено п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII.

За приписами п.2 Розділу XV «Перехідні положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. (п.20 Порядку №637)

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 3 якого передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Згідно п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці (з 21.08.1992р.), яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Апеляційним судом з`ясовано, що станом на дату звернення до органу Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 виповнилося 50 років.

Спірним у даному випадку є питання щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи водолазом. ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило в зарахуванні відповідних періодів до пільгового стажу позивача, з огляду на не підтвердження часів перебування під водою.

Згідно записів трудової книжки позивача ОСОБА_2 працював повний робочий день:

- з 20.01.1993р. по 01.11.1994р. у Євпаторійській рятувальній станції на воді обласної ради СРВОД УРСР водолазом рятувальної станції «Курзал» (3-го та 2-го класу);

- з 01.04.1997р. по 28.01.1998р. у Кримській республіканській рятувальній водолазній службі водолазом 2-го класу Євпаторійської рятувальної станції «Курзал»;

- з 12.02.2003р. по 31.03.2003р. в Миколаївській комунальній спеціальній аварійно-рятувальній службі на посаді водолаза;

- з 01.04.2003р. по 31.03.2004р. у Миколаївському зведеному воєнізованому аварійно-рятувальному загоні пост. готовності «МАРС» на посаді рятувальника водолаза загону;

- з 01.04.2004р. по 19.04.2005р. у Південному регіональному спеціалізованому (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні на посаді водолаза.

У період роботи ОСОБА_1 за професією «водолаз», застосовувався Список №1, який затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, Список №1, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162, та Список №1, який затверджено постановою КМУ від 16.01.2003р. №36, в яких було передбачено посаду «водолаз» та можливість призначення пенсії на пільгових умовах (водолази, старші водолази, водолазні старшини, інструктори по водолазній справі - абз. 1 розд. ХХІ «Загальні професії» Постанови №1173; водолази і інші працівники, зайняті роботою під водою, у тому числі в умовах підвищеного атмосферного тиску, не менше 275 годин на рік (25 годин на місяць), або час перебування яких під водою з початку водолазної практики становить 2750 годин і більше - п. 465 розд. ХХІІІ «Загальні професії» Постанови №162; водолази 1, 2, 3 групи спеціалізації робіт та інші працівники, зайняті роботою під водою, у тому числі в умовах підвищеного атмосферного тиску, не менше 275 годин на рік (25 годин на місяць), або час перебування яких під водою з початку водолазної практики становить 2750 годин і більше - п. 23-2 розд. ХХІІІ Постанови №36).

Міністерство праці та соціальної політики України в листі від 03.03.2000р. №01-3/490-02-6 надало роз`яснення, що пільговий стаж водолазів обчислюється таким чином, якщо час перебування під водою з початку водолазної практики становить менше 2750 годин, то в стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, зараховуються ті місяці, коли час роботи під водою становить не менше 275 годин на рік (25 годин на місяць).

Якщо час перебування під водою з початку водолазної практики становить 2750 годин і більше, то час перебування під водою з початку водолазної практики протягом 2750 годин відповідає 10 рокам пільгового стажу.

Відповідно до п.2 постанови Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних спілок» від 19.01.1961р. №35/2, особиста книжка водолаза є документом, що засвідчує кваліфікацію водолаза, встановлену глибину занурення, проходження водолазної служби, кількість годин перебування під водою, характер виконаних водолазних робіт, результати щорічних перевірок знань за спеціальністю та вимог безпеки, а також є підставою для виплати одноразової грошової винагороди за тривале перебування під водою з початку водолазної практики та оформлення пільгової пенсії.

Сторонами у справі не заперечується відсутність у ОСОБА_1 водолазної практики 2750 годин і більше.

Варто зазначити, що абз. 1 розд. ХХІ «Загальні професії» постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах» до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» не встановлено годинного цензу, досягнення якого є необхідною умовою для зарахування періодів роботи на посаді водолаза до пільгового стажу за Списком №1.

А відтак, судом першої інстанції обґрунтовано зобов`язано зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 період його роботи в Євпаторійській рятувальній станції на воді обласної ради СРВОД УРСР з 20.01.1993р. по 11.03.1994р.

Що ж до інших місяців 1994 року (до 01.11.1994р.), то як вбачається з відомостей особової книжки водолаза, ОСОБА_1 мав передбачений законодавством мінімум роботи під водою (25 годин).

Під час роботи позивача у Кримській республіканській рятувальній водолазній службі водолазом 2-го класу Євпаторійської рятувальної станції «Курзал» (з 01.04.1997р. по 28.01.1998р.), останній мав більше 275 годин роботи під водою на рік, що також підтверджується відповідними записами особової книжки водолаза (300 годин 14 хвилин).

В 2003 році період роботи ОСОБА_1 під водою становить 325 годин 33 хвилини, у січні-березні 2004 року більше 25 годин на місяць. А відтак, судом правомірно зобов`язано орган ПФУ зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 період його роботи з 12.02.2003р. по 31.03.2003р. в Миколаївській комунальній спеціальній аварійно-рятувальній службі на посаді водолаза та з 01.04.2003р. по 31.03.2004р. у Миколаївському зведеному воєнізованому аварійно-рятувальному загоні пост. готовності «МАРС» на посаді рятувальника водолаза загону.

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 всього періоду роботи ОСОБА_1 на посаді водолаза у Південному регіональному спеціалізованому (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні з 01.04.2004р. по 20.04.2005р.

У зазначений період ОСОБА_1 мав передбачений законодавством мінімум в 25 годин роботи під водою на місяць лише в квітні-червні, жовтні 2004 року, а тому наявні підстави для зарахування до стажу роботи за Списком №1 лише вказаних місяців.

В період проходження військової служби (старший водолаз) в 1995 році у позивача також наявний стаж роботи під водою 25 годин на місяць, що підтверджується відповідними записами особової книжки водолаза.

Що ж до посилань територіального органу ПФУ у рішенні від 06.06.2023р. про необхідність надання інформації щодо проведення атестації робочого місця, то колегія суддів зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, що набрала чинності з 21.08.1992р.

Відповідно до зазначеного нормативного акту основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно п.4 Порядку №442 атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність правових норм, про які йшлося вище, дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII - за результатами атестації робочих місць як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. по справі №520/15025/16-а.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Таким чином, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. по справі №520/15025/16-а.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 останній починаючи з 01.08.2013р. по теперішній час працює у Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно -рятувальному) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій, а саме:

- з 01.08.2013р. по 31.10.2013р. на посаді командира відділення 15-го взводу;

- з 01.11.2013р. по 31.12.2013р. на посаді помічника командира 15-го взводу, на контрактній основі;

- з 01.01.2014р. по 06.03.2022р. на посаді помічника командира 10-го взводу, на контрактній основі;

- з 07.03.2022р. на посаді заступника командира 10-го взводу, на контрактній основі.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів з 01.08.2013р. по 15.12.2015р. та з 16.12.2015р. по 30.05.2023р. (дату звернення) виходив з того, що:

- у відповідності до Постанови КМУ «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 року №36, посади командирів загонів, їх заступників (помічників) віднесено до Списку №1 підпунктом 1.5б розділу 5 «Аварійно-рятувальні частини (станції)»;

- згідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 24 червня 2016 року №461, до пункту 5 розділу 1 «Державна воєнізована гірничорятувальна служба» віднесено особовий склад, який безпосередньо забезпечує здійснення екстрених і невідкладних заходів щодо запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, проведення пошукових і аварійно-рятувальних робіт.

Поряд з цим, судом першої інстанції не враховано наявну в матеріалах справи довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, №01/2-39 від 17.04.2023р., видану Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Згідно вказаної довідки ОСОБА_1 виконував роботи за Списком №1 повний робочий день за періоди з 01.08.2013р. по 02.08.2016р. та з 01.07.2018р. по 30.06.2021р., тобто в загальному підсумку 05 років 11 місяців 07 днів. В інші періоди повний робочий день по Списку №1 позивач не працював.

Довідка видана на підставі особової справи, картки форми №П-2, наказів про прийняття, проведення атестації робочих місць (від 18.06.2023р. №16, від 15.06.2018р. №126).

Як вбачається зі змісту спірного рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №84 від 06.06.2023р. саме вказаний період і було враховано відповідачем до пільгового за Списком №2 (зазначено, що спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, становить 5 років 11 місяців 07 днів).

Тобто, наявність підстав для зарахування до пільгового періодів з 01.08.2013р. по 02.08.2016р. та з 01.07.2018р. по 30.06.2021р. відповідач не заперечує, а тому право позивача у цій частині не є порушеним.

Що ж до іншого періоду, зокрема з 01.07.2021р., то пільговий характер роботи не підтверджено довідкою №01/2-39 від 17.04.2023р.; іншої уточнюючої довідки позивачем відповідачу не надано.

За таких обставин, на думку колегії суддів, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 у відповідній частині.

Відсутність підстав для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 08.07.1988р. по 17.07.1990р. та з 01.06.1998р. по 15.03.1999р. орган ПФУ обґрунтовує не належним внесенням відповідних записів у трудовій книжці (внесення виправлень, не засвідчення підписом відповідальної особи).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність спірного рішення відповідача у відповідній частині.

Так, у постанові від 21.02.2018р. у справі №687/975/17 Верховний Суд сформулював правову позицію, згідно якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації і вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» №301 від 27.04.1993р. відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки не може мати негативні наслідки для особи, щодо якої внесені такі відомості.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо вказаних в ній періодів роботи відповідачами суду не надано.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Приймаючи спірне рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Підставою для неврахування періоду роботи може бути лише встановлений факт того, що особа не працювала або не перебувала на посаді (посадах) у спірному періоді, тоді як у досліджуваних правовідносинах такий факт не встановлено. Таке рішення пенсійного органу не є обґрунтованим, адже не базується на документально встановлених обставинах.

Зазначена пенсійним органом підстава для неврахування періоду роботи ОСОБА_1 , зазначеного у наданій ним трудовій книжці, до загального страхового стажу носить суто формальний характер.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, серед іншого, є: не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області в судовому порядку зарахувати до стажу за Списком №1 позивача періодів його роботи з 01.04.2004р. по 20.04.2005р. та з 01.08.2013 по 15.12.2015, з 16.12.2015 по 30.05.2023, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення від 15.02.2024р. у відповідній частині з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

В іншій частині оскаржуване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року підлягає залишенню без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат у справі колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періодів його роботи з 01.04.2004р. по 20.04.2005р., з 01.08.2013р. по 15.12.2015р., з 16.12.2015р. по 30.05.2023р.

Прийняти в цій частині по справі нове судове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоду роботи у Південному регіональному спеціалізованому (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні на посаді водолаза з 01.04.2004р. по 30.06.2004р., з 01.10.2004р. по 31.10.2004р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 травня 2024 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова