Справа № 320/40631/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Київ № 320/40631/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, контролюючий/податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 15.09.2022 №3;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 15.09.2022 №3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про безпідставність та необґрунтованість висновків Акту перевірки, на підставі яких контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки інвестиційний прибуток від реалізації частки у статутному капіталі ТОВ Студія «Місто» відбувся за ціною, меншою від номінальної вартості такої частки, та становив 0 грн, у зв`язку з чим останній не підлягав оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Позивач зауважила, що при поданні нею податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, була допущена технічна помилка, а саме: у рядку 10.5 декларації було помилково зазначено інформацію про інвестиційний прибуток у розмірі 21 998 156,00 грн, внаслідок чого податковим органом було збільшено загальний річний дохід ОСОБА_1 та прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Наголосила на тому, що після подачі уточнюючої декларації за 2021 рік, контролюючий орган провів її перевірку, жодних зауважень та заперечень на уточнюючу декларацію не надав, що є свідченням визнання податковою службою технічної помилки та відсутності підстав для донарахування грошових зобов`язань за результатами поданої позивачем декларації за 2021 рік.

Окрім того, позивач вказала, що Акт камеральної перевірки від 19.08.2022 №20531/Ж5-26-15-24-01-03-03/ та оскаржувані податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачем за неналежною адресою, що позбавило можливості позивача ознайомитись з ними та надати пояснення у встановлений законом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 (суддя Шевченко А.В.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зв`язку з наданням судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В. відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Перепелиці А.М.

Оскільки обставини, які унеможливлювали вирішити питання щодо відкриття провадження, були усунуті, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що в ході перевірки встановлено, що позивачем до складу загальної суми доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу одним із доходів задекларовано інвестиційний дохід у розмірі 21 998 156,00 грн. (р. 10.5 декларації) без відображення суми податку/збору.

Також відповідач зазначив про пропуск позивачем строку звернення до суду, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення від 15.09.2022 №3 та №3.

До суду позивач звернулась 10.06.2023, що підтверджується відміткою на конверті, в якому надійшла позовна заява до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про поновлення процесуального строку, у якій вказує, що податковим органом було направлено оскаржувані податкові повідомлення-рішення за неправильною адресою, у зв`язку з чим позивач була позбавлена можливості з ними ознайомитись та надати пояснення у встановлений законом строк.

Як свідчать матеріали справи, податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження у цій справі, були направлені за адресою АДРЕСА_1 , однак згідно рекомендованого повідомлення №495 поштове відправлення повернулось за адресою відправника з причин «не повна адреса».

Наведене свідчить про те, що позивач не була обізнана про прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.09.2022 №3 та №3.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 27.04.2023 №91/Р-5721-8259 у період, зокрема, з 29.03.2022 по 24.09.2022 позивач перебувала за межами України.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №160/11673/20 судова палата акцентувала увагу на тому, що при обчисленні строку звернення до суду у подібних до цієї справах, суди повинні звертати особливу увагу на момент початку перебігу цього строку і в кожній конкретній справі вирішувати питання про наявність/відсутність підстав вважати його пропущеним, а так само наявність/відсутність підстав вважати такий строк пропущеним з поважних причин.

Усталеною є практика Верховного Суду про те, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Суд враховує те, що позивач, дізнавшись про наявність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вживала дії, спрямовані на їх перегляд у досудовому порядку, направивши до Державної податкової служби України заяву про продовження граничних строків від 28.04.2023 та скарги від 28.04.2023 (вх. від 01.05.2023 №12141/6 та №12138/6).

Рішеннями від 17.05.2023 №12109/6/99-00-06-01-04-06 та від 18.05.2023 №12313/6/99-00-06-01-04-06 скарги позивача залишено без розгляду.

Таким чином, оскільки позивач скористалась порядком досудового вирішення спору, строк звернення з цим позовом до суду складає три місяці - з дати отримання рішень, прийнятих за результатами розгляду скарг позивача.

Відповідно до частини першої статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з частиною дев`ятою статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином днем подання позову є день безпосереднього подання позовної заяви в суд першої інстанції або здачі його на пошту чи передачі іншими відповідними засобами зв`язку.

Позовну заяву позивачем подано до суду 30.11.2023, що підтверджується відміткою про реєстрацію позовної заяви за №55594.

Оскільки тримісячний строк звернення з позовом до суду обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду скарги на рішення, враховуючи встановлені обставини та той факт, що позивач звернулась до суду 10.06.2023, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено встановлений КАС України строк звернення до суду з цим позовом.

Отже, з урахування вищевикладених обставин, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання Головного управління ДПС у м.Києві про залишення позову без розгляду - відсутні.

Протокольною ухвалою суду від 01.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 10.04.2024, заслухавши пояснення сторін, протокольною ухвалою судом було постановлено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до Головного управління ДПС у м. Києві було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік, в пункті 10.5 якої задекларовано інвестиційний прибуток у розмірі 21 998 156,00 грн.

Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за наслідками якої складено Акт від 19.08.2022 №20531/Ж5/25-15-24-01-03-03/ про порушення позивачем вимоги пункту 167.1 статті 167, пункту 178.7 статті 178 розділу IV, підпункту 1.3 пункту 161 розділу 10 Перехідних положень розділу ХХ Кодексу в частині заниження суми податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 3 959 668,08 грн. та військового збору на суму 329 972,34 грн. за 2021 рік.

На підставі висновків Акту перевірки від 19.08.2022 №20531/Ж5/25-15-24-01-03-03/ контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення від 15.09.2022 №3 та №3.

Позивач зазначила, що при поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік, нею як особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, була допущена технічна помилка у рядку 10.5 декларації та було помилково зазначено про інвестиційний прибуток у розмірі 21 998 156,00 грн, у зв`язку з чим на вказану суму було збільшено загальний річний дохід.

Позивачем 01.03.2023 була подана уточнююча декларація за 2021 рік, де вищезазначена помилка була усунута, про що свідчить лист Головного управління ДПС у м. Києві від 16.03.2023 №10483/І/26-15-24-01-03-08.

Так, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 15.09.2022 №3 та №3, позивачем подано скарги від 28.04.2023.

Рішеннями Державної податкової служби України від 17.05.2023 №12109/6/99-00-06-01-04-06 та від 18.05.2024 №12313/6/99-00-06-01-04-06 скарги позивача залишено без розгляду.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 75.1 та підпунктом 75.1.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акту такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акту або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до пункту 86.2. статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з Акту перевірки від 19.08.2022 №20531/Ж5/25-15-24-01-03-03/, предметом камеральної перевірки була декларація про майновий стан і доходи за 2021 рік особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За наслідками проведеної перевірки відповідач встановив порушення позивачем вимог пункту 167.1 статті 167, пункту 178.7 статті 178 розділу IV, підпункту 1.3 пункту 161 розділу 10 Перехідних положень розділу ХХ Кодексу в частині заниження суми податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 3 959 668,08 грн. та військового збору на суму 329 972,34 грн. за 2021 рік.

Судом встановлено, що позивачем в пункті 10.5 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік було задекларовано інвестиційний прибуток у розмірі 21 998 156,00 грн.

Позивач вказала, що при поданні вказаної декларації була допущена технічна помилка, зокрема, у рядку 10.5 декларації помилково було відображено інвестиційний прибуток у розмірі 21 998 156,00 грн., у зв`язку з чим позивачем було подано уточнюючу декларацію, щодо якої контролюючим органом було проведено камеральну перевірку та щодо якої зауважень та заперечень від податкового органу не було, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

У відповідності до приписів пункту 178.7 Податкового кодексу України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в податковій декларації, в якій поряд з доходами від провадження незалежної професійної діяльності повинні зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого на доходи від провадження незалежної професійної діяльності в розмірах, визначених відповідно до закону.

Підпунктами 170.2.1, 170.2.2 п. 170.2. ст. 170 Податкового кодексу України передбачено, що облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік, за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу з урахуванням курсової різниці (за наявності), та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу або вартістю інвестиційного активу, що була задекларована особою як об`єкт декларування у порядку одноразового (спеціального) добровільного декларування відповідно до підрозділу 9-4 розділу XX цього Кодексу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Відповідно до підпункту 170.2.3. Податкового кодексу України якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від`ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

При цьому, підпунктом 170.2.6. Податкового кодексу України визначено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

З наведеного слідує, що оподаткуванню підлягає не дохід, отриманий від продажу частки у статутному капіталі, а позитивна різниця між його вартістю при продажу за номінальною вартістю частки у товаристві.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.06.2021 позивач реалізувала 100% частку у статутному капіталі ТОВ Студія «Місто», розмір якої складав 21 998 156,00 грн., за сумою (700 000,00 дол. США), що є меншою від зазначеного розміру 100% частки, виходячи із офіційного курсу валют, станом на момент укладення договору.

Таким чином, за вказаною операцією, щодо продажу 100% частки у статутному капіталі ТОВ Студія «Місто», інвестиційний прибуток позивача становив 0 грн., оскільки продаж частки у Статутному капіталі відбувся за меншою ціною, ніж номінальна вартість частки позивача у статутному капіталі ТОВ Студія «Місто».

При цьому, суд враховує, що позивачем було подано уточнюючу декларацію (у зв`язку з допущенням технічної помилки), якою, зокрема, було виправлено помилку в рядку 10.5 декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік, залишивши вказаний рядок незаповненим, оскільки вказана сума (21 998 156,00) не була інвестиційним прибутком у розумінні положень підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.

Виходячи з викладеного, так як інвестиційний прибуток у ОСОБА_1 внаслідок продажу 100% частки у статутному капіталі ТОВ Студія «Місто» не виник (відсутнє позитивне значення), суд доходить висновку про відсутність порушення позивачем вимоги пункту 167.1 статті 167, пункту 178.7 статті 178 розділу IV, підпункту 1.3 пункту 161 розділу 10 Перехідних положень розділу ХХ Кодексу.

Вказане, у свою чергу зумовило безпідставність висновків відповідача про наявність підстав для збільшення грошових зобов`язань позивач за платежами: податок на доходи фізичних осіб на суму 3 959 668,08 грн, військовий збір на суму 329 972,34 грн, а відтак податкові повідомлення-рішення від 15.09.2022 №3 та №3 є протиправними та підлягають скасуванню.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 13 420,00 грн (квитанції від 09.06.2023 №27478 та від 22.01.2024 №8144-8532-8851-1408). Відтак, враховуючи, розмір задоволених позовних вимог позивача, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 13 420,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 15.09.2022 №3 та від 15.09.2022 №3

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 13 420,00 грн (тринадцять тисяч чотириста двадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.