Справа № 120/16399/23
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/16399/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух Віталій Михайлович

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

21 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Могир О.Ю.,

представника відповідача: Пенської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просила суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що головним державним інспектором Вінницького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Вінницькій області Пльонсак Т.Л. на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ДП "45 експериментальний механічний завод".

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області складено акт про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних №14074/02-32-04-06-07/08341806 від 17.08.2023 року /а.с. 62-63/.

Перевіркою своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ДП "45 експериментальний механічний завод" встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строків визначених пунктом 201.10 статті 201 та/або пункту 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України.

Зокрема вказано на порушення підприємством граничних строків реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №70 від 27.06.2022 року на 336 днів.

На підставі висновків акту камеральної перевірки від 17.08.2023 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.09.2023 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 12075253,23 грн.

Згідно розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних до ДП "45 експериментальний механічний завод" застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 12075253,23 грн., за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №70 від 27.06.2022 року, №16 від 10.04.2022 року, №41 від 13.06.2023 року та №15 від 05.06.2023 року.

Відповідно до платіжної інструкцією №2046 від 31.10.2023 року /а.с. 99/, позивачем частково сплачено штрафні санкції у сумі 30986,56 грн., які визначені податковим повідомленням-рішенням № та стосуються несвоєчасної реєстрації податкових накладних №16 від 10.04.2022 року, №41 від 13.06.2023 року та №15 від 05.06.2023 року.

Водночас, позивач не погоджується із правомірністю дій контролюючого органу щодо нарахування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкової накладної №70 від 27.06.2022 року.

Тому, вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 13.09.2023 року в частині нарахування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкової накладної №70 від 27.06.2022 року на суму 12044266,67 грн. протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

За приписами п. 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому, відповідно до абзацу 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З аналізу процитованих положень вбачається, що продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Так, згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Із аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН у строк, встановлений податковим законодавством, а саме: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних є підставою для відповідальності у вигляді штрафу за пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Необхідно враховувати, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вищенаведені приписи дають підстави для висновку про те, що саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.

З системного аналізу наведених положень вбачається, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях не завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу.

В противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру.

Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Верховний Суд у постановах від 01 червня 2020 року (справа № 826/17899/16) від 23 липня 2019 року (справа №620/3609/18), від 14 серпня 2018 року (справа №803/1583/17), від 30 січня 2018 року (справи №815/2745/17, №816/390/17) та від 20 грудня 2023 року (справа №280/7258/21) надаючи правову оцінку підставам застосування штрафних санкцій відповідно до пунктів 120-1.1, 120-1.2 статті 120-1 ПК України, вказав, що законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних лише за наявності його винної поведінки.

Таким чином, при вирішенні даного спору необхідно встановити, чи вжив позивач всі достатні, необхідні та залежні від нього заходи з метою дотримання правил та норм, визначених у положеннях чинного законодавства, чи діяв він добросовісно, чи вчиняв всі необхідні активні дії для уникнення порушення строків реєстрації податкових накладних.

Судом встановлено, що позивачем було складено податкову накладну від 27.06.2022 року №70 на суму 30110666,67 грн.

Граничним строком реєстрації вказаної податкової накладної було 15.07.2022 року, в той же час, датою її фактичної реєстрації є 16.06.2023 року.

Обґрунтовуючи відсутність умислу у порушенні граничних термінів реєстрації податкової накладної №70 від 27.06.2022 року представник позивача у судовому засіданні вказував, що предметом податкової накладної №70 є автопаливозаправники.

Дана техніка поставлена Міністерству оборони України на підставі контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення від 06.04.2022 року №403/1/221/103. Договірна вартість товарів за контрактом зазначена з ПДВ.

Поряд з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 року №178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану, операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби України тощо, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.

Відповідно до норм вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України зазначено, що її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Розрахунок за Контрактом від 06.04.2022 року №403/1/221/103, включаючи суму ПДВ, надійшов 23 червня 2022 року, згідно платіжної інструкції №403/1/271.

Зазначила, що позивач не мав можливості самостійно повернути Міністерству оборони України надмірно сплачені кошти (ПДВ), так як відповідно до Закону України "Про платіжні послуги" виявивши помилку, платник негайно надсилає неналежному отримувачеві вимогу повернути суму переказу. У вимозі зазначає дату перерахування коштів, точну суму помилкового переказу, повні й точні банківські реквізити платника для повернення коштів, а також строк для виконання вимоги та відповідальність за його порушення.

З огляду на викладене, ДП "45 експериментальний механічний завод" очікувало звернення Міністерства оборони України із листом про повернення сплачених коштів у вигляді податку на додану вартість за вказаним вище Контрактом та проектом додаткової угоди про зменшення суми Контракту на суму ПДВ, тому й не реєструвало податкову накладну.

Відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на IV квартал 2022 року, затвердженої наказом Державної аудиторської служби України від 16 вересня 2022 року №206 Державною аудиторською службою України проводилась ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства оборони України та військових формувань за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року.

В рамках вказаного аудиту Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області у період з 01.02.2023 року по 16.02.2023 року було проведено зустрічну звірку ДП "45 експериментальний механічний завод" з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Міністерства оборони України.

Зустрічна звірка оформлена довідкою №08-36/12 від 16.02.2023 року, у якій Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області підтверджено вірність застосування до господарських операцій за Контрактом №403/1/221/103 нульової ставки ПДВ.

Представник ДП "45 експериментальний механічний завод" зауважила, що з урахуванням висновків Управління північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області вони були впевнені у вірності рішення щодо відсутності необхідності реєстрації податкової накладної №70 від 27.06.2022 року та сплати ПДВ, а також очікували необхідних дій з боку Міністерства оборони України щодо повернення надміру сплачених коштів.

Поряд з тим, розуміючи можливу міру відповідальності та не отримавши від Міністерства оборони України жодних листів на повернення коштів, ДП "45 експериментальний механічний завод" 16.03.2023 року звернулось до Головного управління ДПС у Вінницькій області з проханням надати індивідуальну податкову консультацію з питання застосування ставки ПДВ до операції з постачання автоцистерн та паливозаправників для Міністерства оборони України з урахуванням положень пункту 32 підрозділу ХХ Кодексу, пункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V Податкового кодексу України та Постанови №178.

Практична необхідність отримання податкової консультації пов`язана зі складністю застосування Податкового кодексу України та полягає у необхідності формування чіткого розуміння обсягу податкових обов`язків, що виникли внаслідок ситуації, яка склалась.

Листом №699/ІПК/02-32-04-03-18 від 27.03.2023 року Головне управління ДПС у Вінницькій області надано індивідуально податкову консультацію та зазначили, що оскільки автоцистерни та автопаливозаправники згідно з класифікацією УКТ ЗЕД можуть бути визначені як об`єкти транспорту, а не товар для забезпечення транспорту, до операції з постачання зазначених у зверненні автоцистерн та автопаливозаправників для Міністерства оборони України не можуть бути застосовані норми підпункту "т" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V Кодексу та Постанови №178 щодо застосування нульової ставки ПДВ.

Водночас, з метою визначення можливості віднесення автоцистерн (код УКТ ЗЕД 8704 23 91 00) та автопаливозаправників (код УКТ ЗЕД 8704 23 91 00) до категорії вантажних автомобілів звичайного типу, що використовуються в оборонних цілях, Головне управління ДПС у Вінницькій області рекомендувало звернутися за відповідним роз`ясненням до Міністерства оборони України або до Торгово-промислової палати України як організації, яка має повноваження класифікувати товари згідно з УКТ ЗЕД при їх постачанні на митній території України.

Представник позивача зазначила, що після отримання такої індивідуальної податкової консультації, позивачем зареєстровано податкову накладну №70 від 27.06.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд вважає, що позивач перебуваючи у правовій невизначеності через відсутність імперативної норми законодавства, яка б регулювала відносини, що склались, враховуючи висновки Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області щодо вірності застосування до господарських операцій за Контрактом №403/1/221/103 нульової ставки ПДВ та звернувшись до відповідача за індивідуальною податковою консультацією, вчинив усі залежні від нього дії для розуміння обсягу податкових обов`язків та їх виконання.

Тоді як відповідач у відповідності до вимог частини 2 статті 77 КАС України не довів правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині нарахування штрафних санкцій на суму 12044266,67 грн. за порушення термінів реєстрації податкової накладної №70 від 27.06.2022 року.

Разом з тим, суд зазначає, посадовими особами контролюючого органу допущено помилку при обрахунку кількості днів пропущення термінів реєстрації податкової накладної №70 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки до такого розрахунку включено 15.07.2022 року, саме останній день коли платник податків мав зареєструвати податкову накладну №70 від 27.06.2022 року.

Крім того, суд зауважує, що на момент ухвалення спірного податкового повідомлення-рішення відбулися зміни у податковому законодавстві, які не були враховані відповідачем.

Так, відповідно пункту 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Згідно з пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі, зокрема 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Тобто, тимчасово протягом дії воєнного стану в Україні, Законом України від 12.01.2023 року №2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023 року, зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, наведеними приписами закону платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, і на переконання суду, неможливо розмежовувати відповідальність за датами складання податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом дії воєнного стану в Україні.

Варто зазначити, що згідно з пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Таким чином, суд зауважує, що на день прийняття рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах визначених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Необхідно також врахувати і приписи частини першої статті 58 Конституції України, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/1999 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України уточнив, що положення вказаної вище норми про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб.

Таким чином, на день винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (13.09.2023 року) вже набрали чинності зміни до ПК України, які пом`якшували відповідальність платника податку за порушення строків реєстрації податкової накладної (зменшували розмір штрафу), а тому контролюючий орган мав обчислювати суму штрафу згідно нових, зменшених розмірів.

Подібних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах №120/3884/23 від 18 вересня 2023 року та №120/7006/23 від 15 січня 2024 року.

Водночас, контролюючий орган неправомірно застосував розмір штрафу, що був встановлений на день складення спірної податкової накладної (пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України), а не на день прийняття податкового повідомлення рішення, а тому не врахував положення статті 58 Конституції України та пункту 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Такий підхід є неприйнятним, оскільки нівелює принцип тлумачення норм права у податковому законодавстві (пріоритет із найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права).

Застосування такого принципу у податковому законодавстві покликано, окрім іншого, не допустити однобічного тлумачення відповідного законодавства на користь контролюючого органу, одночасно надаючи захист ключовим правам платників податків.

У пункті 78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №260/81/19 зроблено висновок про те, що за правилами Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платника податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа Сєрков проти України. Заява №39766/05, пункт 43).

При вирішенні даної справи суд відповідно до приписів частини 2 статті 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та вважає за доцільне врахувати Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року (справа Щокін проти України), яке забезпечує гарантування одного з найважливіших принципів податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

У пункті 57 вказаного рішення роз`яснено: у разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків платників податків, національні органи були зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати прибуткового податку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, неправильно застосував норми законодавства при обчисленні розміру штрафу, що додатково свідчить про його невідповідність критеріям, визначеним частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин та враховуючи відсутність умислу платника податків, на переконання суду відсутні підстави для застосування до позивача відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної №70 від 27.06.2022 року, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 13.09.2023 року в частині нарахування штрафних санкцій на суму 12044266,67 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 травня 2024 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.