Справа № 520/4510/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 р. Справа № 520/4510/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №33 від 02.02.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 періоди роботи за даними трудової книжки НОМЕР_1 від 25.04.1985 року та період навчання за даними диплома № НОМЕР_2 , та призначити пенсію по інвалідності ІІІ групи з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - з 29.01.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що пенсійним органом протиправно не враховано у страховий стаж позивача періодів його роботи за даними трудової книжки НОМЕР_1 від 25.04.1985 року та період навчання за даними диплома № НОМЕР_2 , в результаті чого не призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи з 29.01.2024 року. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до його Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" та ним отримана, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III групи від 56 років до досягнення особою 59 років включно за наявності страхового стажу на час встановлення інвалідності 14 років. Необхідний страховий стаж для призначення пенсії 14 років. Страховий стаж позивача 10 років 07 років 09 днів. За документами, наявними в пенсійній справі, позивачу не враховано: 1) трудову книжку позивача, оскільки порушено вимоги пункту 2.13 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58; 2) навчання у професійно-технічному училищі № 37 м. Харкова з 01.09.7984 по 15.03.1985 згідно атестату від 15.03.1985 № 37, оскільки зазначене ім`я ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним позивача. Роботу за період з 01.03.2005 по 31.03.2005, з 01.05.2005 по 31.05.2005, з 01.09.2005 по 30.09.2005 у зв`язку з відсутністю інформації про суми нарахованої заробітної плати та сплату страхових внесків. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК Серія 12 ААВ №703488, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з 15.08.2023 року.

29.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0302-9/18998 від 02.02.2024 року відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що згідно статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам від 56 років до 59 років включно, яким установлено 3 групу інвалідності, мають право на пенсію за наявності страхового стажу - 14 років.

Вік заявника 60 років 01 місяць. Необхідний страховий стаж становить 14 років, страховий стаж заявника становить 10 років 07 місяців 09 днів.

За доданими документами до загального страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно наданої трудової книжки НОМЕР_1 від 25.04.1985 року - виправлення ім`я проведено з порушення п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не зазначено дату видачі паспорта. Також не зараховані періоди навчання згідно наданого атестату № 37 - ім`я заявника не відповідає паспортним даним.

Не погоджуючись із відмовою у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 1 статі 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп - від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно даних Форми РС-право, до страхового стажу позивача зараховано наступні періоди: з 10.05.1982 по 26.04.1984 (військова служба), з 26.08.2004 по 28.02.2005, з 01.04.2005 по 30.04.2005, з 01.06.2005 по 31.08.2005, з 01.10.2005 по 01.03.2006, з 01.02.2011 по 19.12.2011, з 17.05.2012 по 31.08.2012, з 03.09.2012 по 08.11.2012, з 03.05.2017 по 07.12.2018, з 10.12.2018 по 30.06.2020, з 10.07.2020 по 23.09.2021, з 07.04.2022 по 30.09.2023.

Страховий стаж складає 10 років 07 місяців 09 днів.

В оскаржувану рішенні пенсійного органу зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 10 років 07 місяців 09 днів. До загального страхового стажу не зараховані періоди роботи:

1) згідно наданої трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.04.1985 року - виправлення ім`я проведено з порушення п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не зазначено дату видачі паспорта;

2) періоди навчання згідно наданого атестату № 37 - ім`я заявника не відповідає паспортним даним.

Щодо цього суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 25.04.1985 року, ОСОБА_1 з 01.09.1984 по 15.03.1985 навчався в міському професійно - технічному училищі №37 міста Харкова. З 01.04.1985 по 02.10.1987 позивач працював на посаді оператора пульту управління обладнанням 3 розрядку в бетонному цеху №1Домобудівельного комбінату №1, з 20.10.1987 по 13.01.1997 працював бетонщиком в Будівельному управлінні №23 ордену Леніна.

Так, титульний лист трудової книжки позивача містить виправлення ім`я позивача, а саме (російською) "Хикмат" виправлено на (російською) " ОСОБА_3 ", по батькові (російською) " ОСОБА_4 " виправлено на (російською) " ОСОБА_5 ".

На титульному листі вказано, що такі виправлення внесено до трудової книжки на підставі паспорту позивача.

Суд не погоджується з твердженнями пенсійного органу щодо неналежно оформленої трудової книжки позивача як підстави для відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд звертає увагу, що недоліки трудової книжки, зокрема, щодо імені та прізвища позивача, не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.

Крім того, на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.

Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.

Проте, всупереч зазначеному, відповідач не звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача та вищенаведені висновки суду, відповідач до суду не надав.

Таким чином, вказані підстави для відмови у призначенні пенсії по інвалідності ІІІ групи, викладені в рішенні пенсійного органу, не вважаються судом обґрунтованими.

Зважаючи на те, що відомості у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 25.04.1985 року є повними, містять в собі вичерпну інформацію про трудову діяльність позивача, пенсійним органом протиправно не зараховано періоди роботи позивача з 01.04.1985 по 02.10.1987 - оператор пульту управління обладнанням 3 розрядку в бетонному цеху №1Домобудівельного комбінату №1, з 20.10.1987 по 13.01.1997 - бетонщик в Будівельному управлінні №23 ордену Леніна.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів його навчання з 01.09.1984 по 15.03.1985 у міському професійно - технічному училищі №37 м. Харкова, суд зазначає наступне.

За умовами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом д частини 3 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту е статті 3 Закону України Про пенсійне забезпечення, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Підпунктом і пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі - Порядок № 590), визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 25.04.1985 року, ОСОБА_1 з 01.09.1984 по 15.03.1985 навчався в міському професійно - технічному училищі №37 міста Харкова. Вказане також підтверджено даними Атестату №37, виданого 15.03.1985 року.

Отже, період навчання позивача в міському професійно - технічному училищі №37 міста Харкова підлягає зарахуванню до загального страхового стажу позивача, оскільки в період навчання позивач не переривав трудового стажу.

З огляду на висловлену вище судом позицію, вказані підстави для відмови у призначенні пенсії по інвалідності, викладені в рішенні пенсійного органу, не вважаються судом обґрунтованими.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача та вищенаведені висновки суду, відповідач до суду не надав.

За таких підстав, оскаржуване рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0302-9/18998 від 02.02.2024 року про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. 1.6, 1.7 якого, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Зважаючи, що на момент звернення до пенсійного органу 29.01.2024 позивачу виповнилося 59 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), він мав більше 14 років страхового стажу (10 років 07 місяців 09 днів - зараховано пенсійним органом, більше 12 років зараховано в судовому порядку), отже позивач має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 29 січня 2024 року, тобто з моменту звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності, як просить позивач.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0302-9/18998 від 02.02.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його навчання з 01.09.1984 по 15.03.1985 в міському професійно - технічному училищі №37 міста Харкова, а також періодів його роботи з 01.04.1985 по 02.10.1987 - оператор пульту управління обладнанням 3 розрядку в бетонному цеху №1Домобудівельного комбінату №1, з 20.10.1987 по 13.01.1997 - бетонщик в Будівельному управлінні №23 ордену Леніна, визначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.04.1985.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 29 січня 2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.