Справа № 709/712/24
Суддя: Романова О. Г.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/712/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

за участі

секретаря судового засідання Данілової О.С.,

представника позивача Щедріної О.М.,

представника відповідача Желізняк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса:

АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, адреса: вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 18 квітня 2024 року посадовою особою відповідача було винесено постанову серії БАД № 691453 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Проте, сторона позивача вважає, що вказана постанова винесена за відсутності події правопорушення та з порушенням встановленого законом порядку фіксації та накладення адміністративних стягнень.

Позивачу у підтвердження законності притягнення до адміністративної відповідальності було видано копію постанови серії БАД № 691453, яка відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі

№ 1395 від 07 листопада 2015 року, оформлена з порушеннями. Так, вищевказану постанову заповнено нерозбірливо, копія постанови не дає можливості ознайомитися з текстом постанови та впевнитись у правильності висуненого звинувачення.

Представником позивача на електронні та поштові адреси відповідача та районного відділу поліції було направлено адвокатські запити з вимогою, у тому числі, надати придатний для прочитання та відтворення суду копії постанови та інформацію про посадову особу, що винесла відповідну постанову та про обставини порушення, проте на час подачі даного позову відповідачем запитуваної інформації та копії постанови не надано.

Згідно даним, які можна розібрати у наявній копії постанови, позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із зазначенням, що 18 квітня 2024 року о 14_?? у м. Корсунь-Шевченківський на вул. Шевченка він як водій автомобіля «Volkswagen Caddy», держ № - не прочитується, - подальший опис не прочитується, але можна прочитати код знаку 3.35, що відповідає знаку «Стоянку заборонено» відповідно до Правил дорожнього руху.

Позивач звертає увагу, що у оскаржуваній постанові місце вчинення правопорушення не зазначено, так як вул. Шевченка у м. Корсунь-Шевченківський є центральною вулицею протяжністю більше 1 км., а будь-якої прив`язки до місцевості постанова не має.

За правилами п. 1.10 ПДР зупинка припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

У оскаржуваній постанові зазначено лише момент вчинення правопорушення 14 год. __ хв., підтвердження фіксування порушення протягом 5 хвилин і більше хвилин підряд відсутня. Інформація про проведення відеофіксації правопорушення не зазначена у постанові (за наявності відповідна інформація обов`язково має бути зазначена у постанові у відповідності до вимог ч. 4 ст. 283 КУпАП). А тому, у разі надання відповідачем відеоматеріалів, останні не можуть слугувати доказом у відповідності до ст. 74 КАС України.

Таким чином, оскаржувана постанова являється єдиним доказом вчинення позивачем правопорушення, але, при цьому, вона не містить інформації, передбаченої ст. 283 КУпАП, щодо порушення та обставин, що його підтверджують та не дає жодним чином ідентифікувати, за яке саме порушення у сфері дорожньої безпеки, коли і де вчинено, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а також відсутні будь-які докази вчинення правопорушення.

Так, сторона позивача вказує, що постанова була складена під час використання позивачем службового вантажного автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «АгроРось логістик» та знаходився біля адміністративної будівлі відповідного підприємства за вказаною адресою.

За приписами ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги» до сфери відповідальності відповідного органу місцевого самоврядування відноситься розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв.

Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до сфери відповідальності органів місцевого самоврядування, як власників доріг та вулиць у населеному пункті, віднесено, зокрема, влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об`єктів дорожнього сервісу; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-комунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції.

Тобто, дорожні знаки встановлюються за рішенням органів місцевого самоврядування на підставі схем, погоджених з підрозділами Національної поліції.

Також, такі знаки повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Згідно з відповіддю Корсунь-Шевченківської міської ради № 01-37/2491 від 25 квітня 2024 року дозволів на встановлення знаків 3.34 «Зупинку заборонено» та 3.35 «Стоянку заборонено» по вулиці Шевченка у м. Корсунь-Шевченківському не видавалося.

Управління патрульної поліції в Черкаській області у відповіді від 26 квітня 2024 року також підтвердило, що не погоджувало схеми розміщення відповідних знаків.

Тобто, в межах вулиці Шевченка у м. Корсунь-Шевченківський відсутній знак, що забороняє стоянку/зупинку, встановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, у діях позивача відсутній склад правопорушення, який можна описати як «порушення правил зупинки» передбачений ст. 122 КУпАП або як «зупинка у зоні дії знаку 3.35».

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи законодавства, позивач просить суд скасувати постанову серії БАД № 691453 від 18 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року відкрито провадження в справі.

Представником відповідача, у межах строку, визначеного судом, було подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останні вважали, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 квітня 2024 року серії БАД № 691453 позивача, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі

340,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 18 квітня 2024 року о

14:52 год. в м. Корсунь-Шевченківський, вул. Шевченка, 39, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено» та припинив рух транспортного засобу більше ніж на 5 хвилин, чим порушив

п. 8.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення поліцейським ПОГ СВГ ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області

ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 , як уповноважено посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст. 276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням

ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та оскаржувана постанова винесена з дотриманням ст.ст. 222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Твердження сторони позивача щодо нерозбірливості заповнення постанови, відсутності посилання на місце вчинення правопорушення, відсутності посилання на відеофіксацію та посадову особу, яка здійснювала розгляд справи повністю спростовуються відомостями копії такої постанови, наданої відповідачем до суду.

Крім цього, представник відповідача звертав увагу, що не кожен дефект адміністративного акту, до якого відноситься й постанова про накладення адміністративного стягнення, робить його неправомірним. Так, деякі процесуальні порушення, в залежності від їх характеру, можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Щодо тверджень сторони позивача про те, що в оскаржуваній постанові зазначено лише момент вчинення правопорушення, а підтвердження фіксування порушення протягом 5 і більше хвилин підряд відсутня спростовується відеозаписом, як додатком до оскаржуваної постанови. Крім цього, із відомостей відеозапису, позивач у розмові із поліцейським не заперечує факт стоянки транспортного засобу.

Щодо тверджень сторони позивача, що в межах вул. Шевченка у м. Корсунь-Шевченківський відсутній знак, що забороняє зупинку/стоянку, встановлений відповідно до вимог законодавства, то такі твердження спростовується відеозаписом працівників поліції.

Крім цього, представник відповідача вказує, що доказів у підтвердження того, що вищевказаний знак встановлений з порушенням вимог чинного законодавства позивачем не надано.

Доводи позивача про те, що дорожній знак 3.34 ПДР встановлений з порушенням, не можуть бути підставою порушення правил дорожнього руху, а водії не мають право порушувати правила дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що адміністративна будівля ТОВ «АгроРось логістик», де працює позивач, знаходить навпроти адміністративної будівлі Корсунь-Шевченківської міської ради, між якими постійно виникають конфлікти з приводу паркування працівниками ТОВ «АгроРось логістик» транспортних засобів біля приміщення останніх. Так, у даному випадку, представник Корсунь-Шевченківської міської ради визвав працівників поліції, щоб останні склали оскаржувану постанову відносно позивача. Проте, дорожні знаки, які забороняють стоянку транспортних засобів, встановлені з порушеннями передбаченого законодавством порядку. Таким чином, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні представник відповідача Желізняк Ю.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог та вважала, що оскаржувана постанова винесена з дотримання вимог чинного законодавства. Заперечення останньої мають аналогічний зміст до відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до відомостям, які містяться в оскаржуваній постанові, остання винесена 18 квітня 2024 року.

Згідно відомостям позовної заяви, остання подана засобами системи «Електронний суд» 28 квітня 2024 року.

Отже, десятиденний строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України, був дотриманий позивачем.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття дев`ята КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина п`ята статті 14 ЗУ «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п. 1.3 та п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. 8.4 «в» ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху заборонним дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу); дорожнім знаком 3.35 «Стоянку заборонено» - заборонено стоянку усіх транспортних засобів.

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Відповідно до п. 1.10 ПДР зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 КУпАП України передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 квітня 2024 року серії БАД № 691453

ОСОБА_1 18 квітня 2024 року о 14:52 год. в м. Корсунь-Шевченківський,

вул. Шевченка, 39, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено» та припинив рух транспортного засобу більше ніж на 5 хвилин, чим порушив п. 8.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За вищезазначене правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні був оглянутий та досліджений відеозапис з камери нагрудного реєстратора працівника поліції, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R, який є додатком до постанови про накладення адміністративного стягнення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував того факту, що автомобіль «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у його розпорядженні, дійсно стояв більше 5 хвилин на стоянці біля адміністративного приміщення ТОВ «АгроРось логістик». Крім цього, із відеозапису вбачається наявність знаку 3.35 «Стоянку заборонено».

Таким чином, суд критично оцінює посилання сторони позивача щодо того, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року та КУпАП, а саме: оскаржувану постанову заповнено нерозбірливо, не вказано місце вчинення правопорушення, відсутнє посилання на відеофіксацію та посилання на посадову особу, яка винесла оскаржувану постанову, оскільки такі посилання повністю спростовуються матеріалами даної справи, зокрема наданої суду копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 8.12 ПДР встановлено заборону самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

У постанові від 17 березня 2021 року по справі № 734/2723/17 Верховний Суд зазначив, що аналіз положень норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про автомобільні дороги», Закону України «Про дорожній рух» дає підстави для висновку, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Разом з цим, за приписами Закону України «Про дорожній рух» дорожні знаки встановлюються відповідно до Правил дорожнього руху та повинні відповідати проекту та схемі організації дорожнього руху, які погоджені із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Отже, встановлення дорожніх знаків та, як наслідок, зміна схеми організації дорожнього руху органом місцевого самоврядування повинно бути погоджено із відповідними підрозділами Національної поліції.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2020 року по справі №133/532/17.

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року по справі № 127/12081/17 сформулював правовий висновок, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

З огляду на зазначене правове регулювання при вирішенні даного спору встановленню, передусім, підлягає питання чи у визначені законом спосіб та порядок встановлено дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено»» який поширює свою дію по вул. Шевченка, 39, м. Корсунь-Шевченківський.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області № 01-37/2491 від 25 квітня 2024 року рішення Корсунь-Шевченківської міської ради, щодо видачі дозволів на встановлення дорожніх знаків 3.34 «Зупинку заборонено» та 3.35 «Стоянку заборонено» на прилеглій до приміщення ТОВ «АгроРось» площі, зо розташована навпроти адміністративної будівлі Корсунь-Шевченківської міської ради та по всій довжині вулиці Шевченка у м. Корсунь-Шевченківському відсутні.

Згідно з листом Управління патрульної поліції в Черкаській області № 50Аз/41/24/03-2024 від 26 квітня 2024 року в період з вересня 2017 року і до дати відповіді на погодження до УПП в Черкаській області ДПП жодної проектної документації на ділянку, за адресою:

м. Корсунь-Шевченківський, вул. Шевченка, 39, не надходило.

Зазначене дає суду підстави для висновку, що дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено» за вищевказаною адресою встановлено невідомими особами з порушенням передбаченого законодавством порядку. А відтак, регулювання дорожнього руху по

вул. Шевченка, 39, м. Корсунь-Шевченківський не здійснюється за допомогою заборонного дорожнього знаку 3.35, за стоянку під яким було притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності оскаржуваної постановою.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що дії позивача (стоянка транспортного засобу) жодним чином не спричинили небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Твердження представника відповідача про те, що позивачем не доведено того, що знак 3.35 «Стоянку заборонено» встановлений з порушенням вимог чинного законодавства, суд оцінює критично та як такі, які не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до положень ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, тобто суб`єкта владних повноважень, яким в даній справі являється саме відповідач Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

Положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, а саме скасувати постанову ПОГ СВГ ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції Шпака Олександра Олександровича серії БАД № 691453 від 18 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв"язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн., останній підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73,74,77, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову ПОГ СВГ ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції Шпака Олександра Олександровича серії БАД № 691453 від 18 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Романова