Справа № 560/12960/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12960/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

20 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 27.06.2023 №44.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з згідно з записів у трудовій книжці від 16.07.1980 серія НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.06.2023 про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2024 позов задоволено. задоволено частково, ухвалено: у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.06.2023 №44 правомірне та відсутні підстави для його скасування, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж роботи. Так, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника від 16.07.1980, серія НОМЕР_1 , так як на першій сторінці трудової книжки прізвище особи (російською- ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним позивача (російською-Скрыпник). Також зазначено, що для зарахування до страхового стажу періодів згідно з трудовою книжкою колгоспника від 16.07.1980 НОМЕР_1 , необхідно надати уточнюючі довідки про роботу, видані на підставі первинних документів та відповідні довідки про реорганізацію, або внести зміни відповідно до пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, а за період роботи в колгоспі " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надати уточнюючу довідку про встановлення мінімум трудової участі у громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 10.05.2023 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) направив до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за віком.

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направило рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії на підставі рішення ГУПФУ в Хмельницькій області №44 від 27.06.2023 у якому зазначено, про відсутність права на пенсію у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника від 16.07.1980, серія НОМЕР_1 , так як на першій сторінці трудової книжки прізвище особи (російською-Скрипник) не відповідає паспортним даним позивача (російською-Скрыпник). Також зазначено, що для зарахування до страхового стажу періодів згідно з трудовою книжкою колгоспника від 16.07.1980 НОМЕР_1 , необхідно надати уточнюючі довідки про роботу, видані на підставі первинних документів та відповідні довідки про реорганізацію, або внести зміни відповідно до пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, а за період роботи в колгоспі "Червоний Маяк" надати уточнюючу довідку про встановлення мінімум трудової участі у громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав правових підстав не враховувати до страхового стажу період страхового стажу ОСОБА_1 згідно наявною трудовою книжкою колгоспника від 16.07.1980 серія НОМЕР_1 . Для ефективного захисту прав позивача, існує необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.06.2023 про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду зазначених у рішенні.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Отже, позивачу як особі, яка в 2023 році досягла віку в 60 років для призначення пенсії необхідно мати страховий стаж не менше 30 років.

Так, законодавством, яке діяло до прийняття Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, а саме статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII визначено періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу. Зокрема, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (далі - Закон від 05.11.91 № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (Порядок № 637) також визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із п. 3 цього Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, при цьому потреба у наданні додаткових відомостей або ж уточненні інших відомостей виникає лише тоді, коли у заявника відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній, або ж містяться неточні записи про період його роботи.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 242/2536/16-а, від 12.09.2022 по справі №569/16691/16-а, від 01.01.2022 по справі № 620/1178/19 та інших.

На момент заповнення та внесення у трудову книжку позивача спірних записів у період до 29.07.1993 була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Госкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 (Інструкція № 162), а з 29.07.1993 була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (Інструкція № 58).

Відмовляючи позивачу у зарахуванні до його страхового стажу, періоду роботи згідно з записів у трудовій книжці колгоспника від 16.07.1980 серія НОМЕР_1 відповідач послався на те, що трудова книжка видана на прізвище " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним російською - " ОСОБА_3 ".

Однак, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, в даному випадку у трудовій книжці колгоспника від 16.07.1980 серія НОМЕР_1 .

Невідповідність у трудовій книжці запису прізвища позивача його паспортним даним, не можуть бути підставою для виключення таких періодів з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки особа не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, а це не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 26.06.2019 року у справі №607/4243/17.

Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, або правильності записів прізвища у відповідних документах.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Помилковість в написанні прізвища позивача у відповідних документах, не може бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право а призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Твердження відповідача про відсутність у позивача необхідного страхового стажу 30 років через не зарахування до загального страхового стажу відомостей про періоди роботи, які занесені до трудової книжки, оскільки є розбіжність в написанні прізвища позивача, а саме в помилці при перекладі прізвища з російської мови на українську безпідставними.

Досліджуючи трудову книжку позивача від 16.07.1980 серії НОМЕР_1 , а саме зміст спірних записів, встановлено, що позивач у період з 01.07.1980 по 02.03.2000 роки згідно запису в трудовій книжці дійсно працював у КСП "Червоний маяк".

Вказані записи містять необхідні відомості про роботу у спірний період, а саме відомості про дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дату переведення з посади, зазначення відомостей, на підстави чого внесена відповідні записи (номери та дати наказів), а також містяться відповідні печатки. Крім того суд зазначає, що записи у трудовій книжці позивача є вчиненими у хронологічному порядку та правильній логічній послідовності.

Зважаючи на викладене, відповідач не мав правових підстав не враховувати до страхового стажу період страхового стажу ОСОБА_1 згідно наявною трудовою книжкою колгоспника від 16.07.1980 серія НОМЕР_1 .

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №44 від 27.06.2023 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Для ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів у трудовій книжці від 16.07.1980 серія НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.06.2023 про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків викладених у судовому рішенні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.