Справа № 280/1601/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 травня 2024 року Справа № 280/1601/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ" до Хмельницької митниці

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ" (далі по тексту - позивач) до Хмельницької митниці (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400040/2024/000065 від 05.02.2024, прийняту Хмельницькою митницею;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості № UA400000/2024/000020/2 від 05.02.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації № 24UА01U1;

- стягнути з Хмельницької митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» суму сплаченого судового збору в розмірі - 5 775,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Митного кодексу України та зазначає, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З такими діями відповідача позивач не погоджується, тому змушений звернутись до суду з позовною заявою про захист своїх прав. Тому й просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/1601/24 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 26.02.2024 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву через систему « Електронний суд « 13.03.2024 за вх. № 11954 у якому останній зазначив, що митний орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Митним кодексом України та чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Зазначає, що документи, подані разом з митною декларацією на виконання частини 2 статті 53 МК України містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, декларанту були надіслані повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Представником позивача, через систему «Електронний суд» до суду, подано відповідь на відзив, за вх. № 15721 від 02.04.2024 в якій виклав заперечення проти тверджень та мотивів викладених у відзиві відповідачем, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представником відповідача, через систему « Електронний суд», до суду, подано заперечення на відповідь на відзив за вх. № 16431 від 05.04.2024, у яких свої твердження та обґрунтування підтримав у повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» укладено з компанією LONGi Solar Technology Spain, S.L.U., Іспанія, контракт № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417, від 06 грудня 2023 року. Відповідно до умов якого сторони узгодили, що Продавець (компанія LONGi Solar Technology Spain, S.L.U.) поставить Покупцю (ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ») сонячні модулі на умовах, у кількості та за ціною визначених цим контрактом. Сторони узгодили постачання фотоелектричних панелей LR5-72HTH-580M у кількості 1860 штук. Загальна вартість товару за була уточнена додатковою угодою № 1 до контракту № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 та встановлена на рівні 165 380,04 доларів США.

Відповідно до п. 3 Контракту умови постачання визначені як - FCA - LONGi EU warehouse (тобто, FCA - склад компанії LONGi у Європейському союзі). Копія документу міститься в матеріалах справи.

Зазначений у контракті № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 товар було розділено на три однакові автомобільні партії (з урахуванням місткості транспортного засобу) по 620 фотоелектричні панелі та було імпортовано в Україну за окремим комплектом товаросупровідних документів (інвойсів, банківських, транспортних та ін. документів). Митне оформлення кожної автомобільної партії здійснювалося за окремою митною декларацією.

05 лютого 2024 року ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» було заявлено до митного оформлення товар, отриманий від компанії LONGi Solar Technology Spain, S.L.U. за вказаним вище контрактом та було подано до підрозділу Хмельницької митниці (далі - митний орган або Відповідач) митну декларацію № 24UA01U1 від 05.02.24. Копія якої міститься в матеріалах справи.

Митна вартість заявлених до митного оформлення товарів визначена ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» за ціною господарської операції, вчиненою у відповідності до положень Контракту № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 06.12.2023, додаткової угоди № 1 до контракту, інвойсу LONGISP240100048 від 05.01.2024 та становить 55126,68 USD (58174,21 USD - митна вартість з урахуванням підтверджених транспортних витрат).

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, зазначеної у митній декларації N 24UA01U1 від 05.02.2024 ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» надано митному органу наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 05.01.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) № Longi-Modern-20231221-1 від 21.12.2023; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № LONGISP240100048 від 05.01.2024; автотранспортна накладна № B B04116658 RC від 29.01.2024; автотранспортна накладна №B B04116657 RC від 26.01.2024; банківський платіжний документ № PI5785 від 21.12.2023; рахунок-фактура про надання транспортно експедиційних послуг № 6057 від 02.02.2024; довідка про транспортні витрати № OW009696 від 02.02.2024; контракт № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 06.12.2023; додаткова угода № 1 до контракту № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 11.12.2023; висновок про вартісні характеристики товару ДП «Держзовнішінформ» № 3-2/2 від 22.01.2024; договір транспортного експедирування № 0710/25 від 07.10.2021; договір про надання послуг митного брокера № 3 від 01.12.2023. Копії яких містяться в матеріалах справи.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2024/000065 від 05.02.2024, ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» відмовлено у митному оформленні товару. Відмова у митному оформленні (випуску) товарів полягала з причин: «Неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог п. 3, 4 ст. 53 МК України. Винесено Рішення про коригування митної вартості від 05.02.2024 № UA4'00000/2024/000020/2. Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України в митному оформленні відмовлено.». Копія картки міститься в матеріалах справи.

05.02.2024 УМП, КМВ та МТР ЗЕД - підрозділом Хмельницької митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA400000/2024/000020/2, згідно з графою 30 якого митним органом було визначено митну вартість товару: «1. Сонячні панелі (фоточутливі напівпровідникові прилади), зібрані у модуль, вмонтовані в панель: Mono Solar Module LR5-72HTH-580M - 620 шт, вихідна потужність 580 Вт. Призначені для перетворення сонячного світла в електричну енергію. Не обладнанні елементами, що дають можливість надавати електроенергію безпосередньо споживачу. Виробник: LONGi Solar Technology Co.,Ltd.. Торгова марка: LONGi» за ціною в сумі 95365,40 USD (при первинно заявленій декларантом митній вартості в розмірі 58174,21 USD).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено наступні причини коригування митної вартості імпортованого товару: « Відправником товару є фірма, яка знаходиться в Іспанії, виробником фірма, яка знаходиться в Китаї, при цьому декларантом заявлено, що ввезення товару здійснюється згідно контракту за кодом 4104, умовами поставки визначено поставку з складу відправника, при цьому відправлення товару здійснювалось від іншого відправника в Бельгії, що не відповідає умовам поставки. До митного оформлення не подано договір на перевезення, зазначений в рахунку на. До митної вартості не включено складові митної вартості товарів, зокрема витрати на транспортування до митного кордону України в повному обсязі. В CMR зазначено, що товар переміщувався в контейнері, що суперечить дійсності та впливає на правильність визначення митної вартості в частині включення складових митної вартості завантаження та витрат пов`язаних з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, а саме перевантаження товару з контейнеру в автомобіль. До митної вартості не додано експедиційні (посередницькі) витрати експедитора. У відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що інвойс, який подався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» оскільки в попередні періоди декларантом самостійно коригувався рівень митної вартості ідентичних моделей до 5,59 дол. США/кг, що поставлялись в рамках того ж контракту.» Копія рішення міститься в матеріалах справи.

ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» не згодне з прийнятим митним органом рішенням про коригування митної вартості товару № UA400000/2024/000020/2. Враховуючи це, Позивачем було подано митну декларацію № 24UA08U2 від 05.02.2024, сплачено митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надано гарантії відповідно до розділу Х Митного Кодексу в розмірі, визначеному митним органом у своєму рішенні. Розмір гарантій - переплати митних платежів відповідно до митної вартості визначеної митним органом у своєму рішенні склав 279 453,10 грн. Таким чином, не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.

Тому, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частин 4 та 5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Отже, відповідно до приписів ст. 53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч. 2 даної статті.

При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Тому суд до тверджень відповідача про те, що відправником товару є фірма, яка знаходиться в Іспанії, виробником фірма, яка знаходиться в Китаї, при цьому декларантом заявлено, що ввезення товару здійснюється згідно контракту за кодом 4104, умовами поставки визначено поставку з складу відправника, при цьому відправлення товару здійснювалось від іншого відправника в Бельгії, що не відповідає умовам поставки,відноситься критично, зазначаючи наступне.

Відповідно до п. 3 Контракту № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 06.12.2023 умовами поставки товарів за контрактом є «FCA-LONGi EU warehouse», що трактується як - «Free Carrier, або Вільний перевізник - (назва місця) склад компанії LONGi у Європейському Союзі».

Умови постачання FCA згідно правил Інкотермс передбачають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Продавець зобов`язаний передати перевізникові або іншій особі, номінованій покупцем, товар в узгодженому пункті (якщо такий є) у пойменованому місці поставки в узгоджену дату або в узгоджений період. Поставка вважається виконаною: якщо пойменований пункт знаходиться в приміщеннях продавця, - коли товар завантажено в транспортний засіб, наданий покупцем.

Термін «LONGi EU warehouse» необхідно розуміти, як будь який склад, який використовується компанією LONGi, на території будь-якої країни, яка входить до складу Європейського Союзу.

Вибір складів на території країн ЄС та взаємовідносини зі зберігачами власних товарів є внутрішньою справою компанії LONGi та знаходиться за межами домовленостей визначених контрактом № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 06.12.2023. В свою чергу, компанія LONGi при готовності товару до відвантаження повідомляє ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» про місцезнаходження складу шляхом направлення листа електронною поштою.

Королівство Бельгія є членом Європейського Союзу з дати його заснування і тому будь-який склад, який має своє місцезнаходження на території цієї країни підпадає під визначення - «EU warehouse».

Таким чином, порядок постачання товару за інвойсом № LONGISP231200224 від 25.12.2023 повністю відповідає умовам постачання, відповідно до контракту № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 06.12.2023 та не суперечить законодавству України, Європейського Союзу чи звичаям ділового обороту.

Крім того суд зауважує, що відповідачем не зазначено, яким чином необхідність документального підтвердження належності складу відправника компанії LONGi, з урахуванням вищевказаних документів, які подані позивачем до митного оформлення товару, впливає на митну вартість такого товару.

Щодо відмови у визнанні заявленої митної вартості вказаного товару, суд зазначає наступне.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2024/000020/2 від 05.02.2024 вбачається, що митному органу не зрозуміло формування митної вартості товарів, які імпортуються позивачем.

Однак, визначення ціни товару для митного оформлення товарів Відповідачем можливо було провести, шляхом вивчення Контракту, в якому дана ціна товару конкретизована. Крім того, Позивачем при здійснені митного оформлення була надана митна декларація № 24UA01U1 від 05.02.2024 (митна вартість в якої не була визнана митним органом). Митна вартість товару у зазначеній декларації підтверджена: контрактом № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 06.12.2023 з додатковою угодою №1 - містить загальну ціну (165380,04 доларів США), загальну кількість товару за контрактом (1860 штук - 3 автомобільні партії по 620 штук) та номенклатуру (найменування) товару; проформою інвойс - № Longi-Modern-20231221-1 від 21.12.2023, що містить ціну відповідної партії (55126,68 доларів США), кількість (620 штук) та номенклатуру (найменування) товару; рахунком-фактура (інвойс) № LONGISP240100048 від 05.01.2024, що містить ціну відповідної партії (55126,68 доларів США), кількість (620 штук) та номенклатуру (найменування) товару; банківським платіжним документом, що стосується товару № PI5785 від 21.12.2023, що містить фактично перераховану суму 100 % передоплати за товар за проформою-інвойсом - 55 126,68 доларів США; довідкою про транспортні витрати № OW009696 від 02.02.2024, що містить суму за транспортування товару до кордону України - 100999,00 грн., вартість транспортування товару по Україні - 66833,00 грн., вартість транспортно- експедиційних послуг на території України - 13 496,17 грн, № інвойсу (LONGISP240100048 від 2024-01-05), державний номер транспортного засобу; рахунком на оплату № 6057 від 02.02.2024, що містить суму за транспортування товару до кордону України - 100999,00 грн., вартість транспортування товару по Україні - 66 833,00 грн, вартість транспортно-експедиційних послуг на території України - 13 496,17 грн, № інвойсу (LONGISP240100048 від 2024-01-05), державний номер транспортного засобу.

Зокрема, для підтвердження митної вартості декларантом було надано митному органу інформацію отриману від ДП «Держзовнішінформ» щодо цінової експертизи на імпортну поставку товарів (сонячні модулі, модель LR5-721 ІТН-580М. країна походження - Китай) згідно з комерційним інвойсом № LONGISP231200224 від 25.12.2023 до договору поставки № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 від 06.12.2023 між LONGi Solar Technology Spain S.L.U. (Іспанія) та ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» відповідно до якої ціна товару у зазначених документах відповідає цінам компанії - виробника та при поставках в Україну на Умовах поставки - FCA-LONGі EU warehouse може становити: 0,1533 доларів США за 1 Ватт.

Так як, зазначені документи не містять помилок, тому суд приходить до висновку, що саме такі документи дають можливість точно встановити митну вартість партії товарів відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України.

В свою чергу, інші надані документи, такі як, автотранспортні накладні, пакувальний лист, договір транспортного експедирування, договір про надання послуг митного брокера та інші документи не містять вартісних характеристик товару, підтверджують певний аспект виконання ЗЕД угоди та не входять до протиріччя з переліченим вище документам.

Щодо пункту рішення «до митного оформлення не подано договір на перевезення, зазначений в рахунку на», суд вказує на наступне. Позивачем до митного оформлення було надано рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 6057 від 02.02.2024. Про що свідчить графа 44 митної декларації № 24UA01U1 від 05.02.2024 та перелік наданих документів до митного оформлення документів відображений у картці відмови в прийнятті митної декларації № UA400040/2024/000065 від 05.02.2024. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №6057 містить посилання на договір № 0710/25 від 07.10.2021. Відповідно графи 44 до вже згаданих митної декларації та картки відмови договір транспортного експедирування № 0710/25 від 07.10.2021 надавався Позивачем митному органу разом з невизнаною митним органом митною декларацією № 24UA01U1 від 05.02.2024. Вказане свідчить про необґрунтованість висновків митного органу при коригуванні митної вартості товару, на підставі неподання декларантом договору на перевезення, який зазначений в рахунку.

Щодо пункту рішення «У відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що інвойс, який подався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» оскільки в попередні періоди декларантом самостійно коригувався рівень митної вартості ідентичних моделей до 5,59 дол. США/кг, що поставлялись в рамках того ж контракту.»

Як встановлено в ході розгляду даного спору судом, товар придбаний Позивачем за контрактом № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 було розділено на три однакові автомобільні партії по 620 фотоелектричні панелі. Перша із зазначених партій була імпортована та розмитнена за митною декларацією № 24UA92U0 від 08.01.2024.

Згідно, інвойсу на вказану партію товару № LONGISP231200214 від 22.12.23, контрактом № LGi-DG-Sal-2312-0542-C417 з дод. угодою № 1, банківським документом №PI4338 вартість партії товару склала 55126,68 доларів США. Що також підтверджується графою 22 митної декларації 24UA92U0. Вартість транспортування до кордону з Україною склала 175859,00 грн згідно довідки експедитора про транспортні витрати № OW009640-1 від 29.12.2023. Таким чином, митна вартість вказаної партії товару підтверджена документально склала: 55126,68$ (графи 22, 42 МД) х 38.0775 (курс валюти - графа 23 МД) = 2 099 086,16 грн + 175 859,00 грн (транспортні витрати) = 2274945,15 грн (тобто 3669,27 грн за одну фотоелектричну панель (2274945,15 грн / 620 шт.). Тому, ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» мало всі документальні підстави для заявлення митної вартості за основним методом визначення такої митної вартості, а саме за ціною договору.

Між тим, митним органом було «рекомендовано» для уникнення проблем з коригуванням митної вартості здійснити самостійне коригування до «індикативної» вартості в розмірі 5,59 доларів США за кг товару з відповідним збільшенням митних платежів. Внаслідок такого необґрунтованого збільшення митна вартість партії товару була визначена в розмірі 3 631 276,02 грн (тобто 5 856,90 грн без ПДВ за одну фотоелектричну панель (3631276,02 грн / 620 шт.).

В свою чергу, ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» самостійним рішенням (для уникнення конфліктів з митним органом та пришвидшення митного оформлення), яке знайшло своє відображення у митній декларації № 24UA92U0, була заявлена митна вартість товару в розмірі 3631276,02 грн. Вказана вартість не базувалась на наданих митному органу товаросупровідних документах. Заперечень, зауважень, коригувань з боку митного органу щодо обґрунтування митної вартості не надходило.

ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» самостійно проведений аналіз оптових цін реалізації фотоелектричних панелей торгової марки LONGi модель - Mono Solar Module LR5-72HTH-580M власним клієнтам, були отримані висновки за якими середня ціна реалізації зазначених панелей склала 4000,00 - 4300,00 грн за одну фотоелектричну панель без ПДВ.

Так, наприклад, ТОВ «АГРОЕНЕРГО СОНЦЕ» було реалізовано 213 фотоелектричних панелі за ціною 4072,57 грн без ПДВ за 1 шт. (договір купівлі-продажу № 16/01 24, специфікація № 3, видаткова накладна № 22 від 17 січня 2024 р., платіжна інструкція № 16);

ТОВ «ТЕПЛОСФЕРА ПЛЮС» було реалізовано 225 фотоелектричні панелі за ціною 4204,86 грн без ПДВ за 1 шт. (договір купівлі-продажу № 02/12-22, специфікація № 11, видаткова накладна № 8 від 8 січня 2024 р., платіжні інструкції № 2823, № 2835);

ТОВ «ІНЖЕНЕРНО-МОНТАЖНИЙ ЦЕНТР «ТЕПЛОЦІЛЬ» було реалізовано 124 фотоелектричні панелі за ціною 4282,09 грн без ПДВ за 1 шт. (договір купівлі- продажу № 24/11-23, специфікація № 2, видаткова накладна № 9 від 9 січня 2024 р., платіжна інструкція № 1992).

Таким чином, виникнення дисбалансів у вигляді накопичення переплати з ПДВ при імпорті товару не компенсується операціями з реалізації цього імпортованого товару українським покупцям. Внаслідок цього, Позивачем було прийнято рішення про відстоювання свого права на митне оформлення товару та визначення митної вартості за ціною, яка підтверджується контрактом, товаро-супровідними та іншими документами. Позивачем такий факт не заперечується, що й підтверджується його запереченнями при зверненні до суду.

В свою чергу, суд вказує на те, що Відповідачем не зазначено, які наявні в нього відомості та докази, у відповідності до статті VII ГАТТ, надали поважні підстави вважати, що інвойс, який подався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо дійсної вартості товару. Також відповідачем не зазначено, які саме положення статті VII ГАТТ, надають підстави вважати, що інвойс, який подався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо дійсної вартості товару. Тому, висновки Відповідача, що стали підставою для винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості в цій частині, не можуть відповідати дійсності.

Крім того, суд, вивчивши всі додані сторонами докази вважає й необґрунтованим застосування інформаційних ресурсів митниці та ЕМД від 08.01.2024 № 24UA92U0 для визначення митної вартості товару за резервним методом, оскільки митна вартість у вказаній митній декларації ґрунтується лише на вільному волевиявленні декларанта Позивача, та не є документально підтвердженою.

Адже, законодавство України з питань митної справи, що складається з Конституції України, Митного Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання Митного Кодексу та інших законодавчих актів, не надає митним органам беззаперечного права використовувати розрахунки митної вартості товару визначені декларантом у попередніх деклараціях.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до вимог Митного кодексу, Відповідачем необхідна консультація у належний спосіб проведена з Позивачем не була. Витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Зокрема, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості суд не вбачає наявність посилань на ознаки підробки в документах наданих Позивачем для митного оформлення. В свою чергу, вивчені судом документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, та що підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).

Щодо посилань відповідача на те, що «До митної вартості не включено складові митної вартості товарів, зокрема витрати на транспортування до митного кордону України в повному обсязі. В CMR зазначено, що товар переміщувався в контейнері, що суперечить дійсності та впливає на правильність визначення митної вартості в частині включення складових митної вартості завантаження та витрат пов`язаних з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, а саме перевантаження товару з контейнеру в автомобіль. До митної вартості не додано експедиційні (посередницькі) витрати експедитора.», суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що для забезпечення та організації товару між Позивачем та ТОВ «Ванвейл» було укладено договір транспортного експедирування № 0710/25 від 07.10.2021.

Відповідно, до п. 1.1 договору № 0710/25 експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта здійснити або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, в т.ч. надання митно - брокерських послуг.

Згідно з п. 4.2 зазначеного договору експедитор має право укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими та іншими підприємствами, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків по цьому Договору. Представляти інтереси Клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, портами, лініями, терміналами, аеропортами, з/д станціями та іншими організаціями. Залучати до виконання своїх обов`язків за Договором інші підприємства, установи, організації та осіб.

За п. 4.4. 4.4.2. договору транспортного експедирування № 0710/25 експедитор зобов`язаний забезпечувати оптимальне транспортне обслуговування, а також організацію перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до Заявки Клієнта. Надавати в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та нарядів на відвантаження. Здійснювати розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів.

За п. 7.1.3 договору транспортного експедирування № 0710/25 передбачено, що остаточна вартість послуг Експедитора може уточнюватися Актом прийому - передачі наданих послуг і рахунками-фактурами Експедитора, у яких зазначений фактичний обсяг наданих послуг.

До зобов`язань експедитора належить організація доставки (транспортування) товару до узгодженого місця призначення. Усі супутні транспортуванню послуги (зберігання, перевантаження та ін.) здійснюються на розсуд організатора перевезення - експедитора, виходячи із економічної доцільності та об`єктивної необхідності таких супутніх послуг. Підсумкова вартість наданої послуги, з урахуванням усіх супутніх послуг, зазначається у Акті прийому-передачі наданих послуг та рахунку Експедитора.

В наданих Експедитором документах - довідці про транспортні витрати № OW009696 від 02.02.2024 та рахунку на оплату № 6057 від 02.02.2024 - відсутні посилання на оплату експедиційних (посередницьких) витрати експедитора з огляду на відсутність таких витрат. Таким чином, у декларанта ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» були відсутні документальні підстави включати будь-які інші витрати до складу митної вартості товару.

Згідно п. 6, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Мінфіну від 24.05.2012 № 599 окремі документи, які можуть бути подані декларантом або уповноваженою ним особою для підтвердження витрат на транспортування, наведені у, а саме: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Підсумовуючи зміст наведених вище норм,суд зазначає, що транспортні витрати підтверджуються будь-яким з наведених вище документів при можливості встановлення їх зв`язку з конкретною партією товару та відсутністю розбіжностей.

Більш того, оскільки Митним кодексом України не визначено види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, від 31.01.2018 у справі № 810/2839/17. Така ж позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13.10.2017.

В свою чергу CMR - це міжнародна автомобільна накладна, яка є товарно транспортною накладною, що застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях і використовується у країнах, які приєднались до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів. CMR є документом, який доводить факт укладення договору на автомобільне перевезення вантажу. Згадані митним органом транспортні накладні (CMR) не містять вартісних характеристик товару, підтверджують факт укладання договору перевезення певної партії товару, містять найменування вантажу, його кількість та номер інвойсу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вартість транспортування до кордону з Україною підтверджуються в повному обсязі наданими митному органу первинними документами - довідкою про транспортні витрати № OW009696 від 02.02.2024 та рахунком-фактурою про надання транспортно експедиційних послуг № 6057 від 02.02.2024. Платіжна інструкція про сплату транспортних послуг та акт виконаних робіт з транспортування митному органу не надавалися з огляду складання зазначених документів після закінчення митного оформлення вантажу.

Підводячи підсумок вказаних відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товару підстав, суд дійшов висновку, що позивачем надано митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків поданих до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору.

Отже, зі змісту гр. 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що джерелом для коригування митної вартості слугувала митна декларація № 24UA01U1 від 05.02.22024. Проте в оскарженому рішенні відповідач не вказав будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру та дати взятої за основу митної декларації.

Суд зазначає, що посилання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки такі відомості мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Отже, суд відхиляє посилання Відповідача на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Отже, Відповідач не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Тому суд приходить до висновку, що Позивачем при подачі документів надано всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

З наведеного вбачається, що Позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що Рішення про коригування митної вартості від 05.02.2024 № UA4'00000/2024/000020/2. та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2024/000065 від 05.02.2024 є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine) від 20.10.2011 (заява № 29979/04), принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховує положення «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позовних вимог, з мотивів та обґрунтування наведених судом вище.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 775,84 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8 згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір») за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень, яким допущено прийняття протиправних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 2, 94, 241 - 246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ" (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, кабінет 502, ) до Хмельницької митниці (29010, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Пілотська, буд. 2, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400040/2024/000065 від 05.02.2024, прийняту Хмельницькою митницею.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості № UA400000/2024/000020/2 від 05.02.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації № 24UА01U1

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» суму сплаченого судового збору в розмірі - 5 775 грн (п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень) 84 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 20 травня 2024 року.

Суддя Р.В. Сацький