Справа № 200/887/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року справа №200/887/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі № 200/887/24 (головуючий І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, стягнення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати суми визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 у розмірі 517 138,20 грн;

- стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 у розмірі 517 138,20 грн.

В обгрунтування позову зазначив, що є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 200/436/23 позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.09.2021.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі № 200/4488/23 відповідачем у листопаді 2023 року проведено перерахунок пенсії позивача, виходячи із довідки про складові заробітної плати/грошового забезпечення від 04.05.2023 № 14-38вих-23, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Після перерахунку пенсії відповідачем не виплачено заборгованість з пенсії за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 у розмірі 517 138,20 грн, з посиланням що, виплата заборгованості буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат згідно Порядку № 21-2.

Таку бездіяльність відповідача позивач вважав протиправною, просив задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.09.2021 по 31.11.2023 у розмірі 517 138,20 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 у розмірі 517 138,20 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Загальна сума доплати, нарахованої на виконання рішень суду у справах № 200/436/23 та № 200/4488/23 за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 складає 517 138,20 грн.

Відповідно до Порядку № 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік.

Нарахована Головним управлінням сума заборгованості ОСОБА_1 включена до переліку отримувачів станом на 01 січня 2024 року. Виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік, в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку № 21-2.

Також, апелянт вказує, що фактично спір у цій справі, є тотожним спору у справах № 200/436/23 та № 200/4488/23, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, і в даному випадку не вимагається ухвалення судом нових рішень.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 200/436/23, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди з 16.07.2015 по 30.07.2015, з 09.09.2015 по 01.12.2015, з 10.12.2015 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 18.12.2018, а також зарахувати до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 по 27.06.2005 та призначити ОСОБА_1 з 01.09.2021 пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ в Донецькій області призначено ОСОБА_1 пенсію з 01.09.2021, доплата за період з 01.09.2021 по 31.05.2023 складає 87 765,30 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі № 200/4488/23, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.09.2021, враховуючи довідку про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) від 04.05.2023 № 14-38вих-23, із розрахунку заробітної плати за відповідною посадою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил у розмірі 84 448,00 грн, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

На виконання вказаного судового рішення з 01.09.2021 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , доплата за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 складає 429 372,90 грн.

Загальна сума доплати згідно вказаних рішень складає 517 138,20 грн.

Листом відповідача від 02.01.2024 позивачу повідомлено, оскільки він має статус внутрішньо переміщеної особи, виплата доплати буде проводитись відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, після затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2024 року в межах бюджетних призначень.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач у даному випадку діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а не виплата позивачу заборгованості з пенсії, право на яку підтверджено судовим рішенням, за відсутності передбачених законами України підстав, порушує право позивача на вільне володіння майном, що є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

На підставі статті 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Стаття 46 Закону № 1058 передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у рішенні від 03 травня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18.

Верховний Суд України у своїх судових рішеннях неодноразово вказував, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що невиплату пенсії позивачу було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058, тому бездіяльність відповідача є протиправною і пенсійний орган зобов`язаний виплатити позивачу заборгованість з пенсії.

Є неприйнятними доводи апелянта, що даний спір виник у зв`язку із невиконанням судових рішень у справах № 200/436/23 та № 200/4488/23.

Предметом позову у справі № 200/436/23 було зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди з 16.07.2015 по 30.07.2015, з 09.09.2015 по 01.12.2015, з 10.12.2015 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 18.12.2018, а також зарахувати до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 по 27.06.2005 та призначити ОСОБА_1 з 01.09.2021 пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Предметом позову у справі № 200/4488/23 було зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.09.2021, враховуючи довідку про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) від 04.05.2023 № 14-38вих-23, із розрахунку заробітної плати за відповідною посадою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил у розмірі 84 448,00 грн, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Проте, предметом розгляду цієї справи є правомірність невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 у розмірі 517 138,20 грн.

Отже, в межах справ № 200/436/23 та № 200/4488/23 не розглядалось питання нарахування та виплати позивачу заборгованості з пенсії, яка виникла після призначення пенсії та проведення її перерахунку і не надавалась оцінка розміру такої заборгованості та порядку її виплати.

Таким чином, у спірних правовідносинах відсутній спір у зв`язку із невиконанням судових рішень у справах № 200/436/23 та № 200/4488/23.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі № 200/887/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі № 200/887/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 травня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 травня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв