Справа № 480/4020/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
20 травня 2024 року Справа № 480/4020/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні донарахування (перерахунку) виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 31.01.2022 по 31.05.2022, розрахувавши його розмір, виходячи з розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022 Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" - 2481 грн на відповідні тарифні коефіцієнти, а також виплати грошове забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити донарахування (перерахунок) виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 31.01.2022 по 31.05.2022, розрахувавши його розмір, виходячи з розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022 Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" - 2481 грн на відповідні тарифні коефіцієнти згідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704, а також виплатити грошове забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не здійсненні донарахування (перерахунку) виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 18.07.2022 по 19.05.2023 розрахувавши його розмір, виходячи з розмірів його посадових окладів та його окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2022 Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" - 2481 грн та на 01.01.2023 Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" - 2684 грн на відповідні тарифні коефіцієнти, а також виплати грошове забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити донарахування (перерахунок) виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 18.07.2022 по 19.05.2023, розрахувавши його розмір, виходячи з розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2022 Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" - 2481 грн та на 01.01.2023 Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" - 2684 грн на відповідні тарифні коефіцієнти згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, а також виплатити грошове забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
За наслідками перевірки позовної заяви та доданих до неї доказів встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України виходячи з наступного.
Так, за приписами частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України о позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Положеннями частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній по 18.07.2022 включно) визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України № 2352-IX від 01.07.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (далі - Закон № 2352-ІХ), що набрав чинності 19.07.2022, внесені зміни до норм Кодексу законів про працю України.
Зокрема, частини 1 і 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України викладені в новій редакції, згідно з якою працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1). Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).
Закон № 2352-ІХ не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, отже, його норми не мають зворотної дії в часі.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину 1статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, правила обчислення строку звернення до суду працівника про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.
Отже, до 18.07.2022 включно діяла редакція ст. 233 Кодексу законів про працю України, згідно з якою строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату грошового забезпечення (заробітної плати) та його складових частин не застосовувалися, а щодо періоду після 19.07.2022, строк позовної давності застосовується.
Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином з 01 липня 2023 року строк звернення до суду із позовом про виплату заробітної плати регламентується статтею 233 КЗпП України і складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 18.07.2022 по 15.07.2023 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 та оскаржує бездіяльність центру комплектування щодо здійснення донарахування (перерахунку) виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 18.07.2022 по 19.05.2023.
Тобто, про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися в день виплати грошового забезпечення за період служби з 18.07.2022 по 19.05.2023.
Проте, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою 16.05.2024, тобто з пропуском тримісячного сторку, визначеного статтею 233 КЗпП України.
Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яку обґрунтовує тим, що інформацію ІНФОРМАЦІЯ_1 про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення отримав 20.04.2024, а листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.04.2024 позивачу було відмовлено у донарахуванні грошового забезпечення.
Проте, позивачем не надано копію такого листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.04.2024, натомість надано лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.04.2023 № 5/654, яким позивач повідомлено про відсутність правових підстав для проведення перерахунку та виплати грошового забезпечення.
Крім того, суд відхиляє доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку у зв`язку з відсутністю документів, які отримані 20.04.2024, оскільки позивач знав про порушення своїх прав під час виплати грошового забезпечення за спірний період, а направлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 запиту від 16.04.2024 та заяви від 22.04.2024, не є тією обставиною, що позбавляла позивача можливості вчасно звернутися до суду з даним позовом.
Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом направлення до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій необхідно вказати інші підстави для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів.
За приписами частин 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню заявнику.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бондар