Справа № 500/1213/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 500/1213/24

15 травня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Хоміцької С.О., представника позивача - Пасічника А.З., представника відповідача - Тиханської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Золотопотіцької селищної ради провизнання дій протиправними та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Золотопотіцької селищної ради про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді .

Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 01.04.2024. В ухвалі про відкриття провадження у справі, суд зазначив, що позивач звернулася з пропуском строку звернення до суду, в позовній заяві заявила клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд буде вирішувати в підготовчому засіданні з врахуванням позиції відповідача з даного приводу

Від відповідача 20.03.2024 надійшов відзив на позов, у якому заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Клопотання відповідача обґрунтовано тим, що позивач не подала клопотання про поновлення строку звернення до суду окремим документом, як то передбачено ч.6 ст.161 КАС України. Крім того, відповідач звертає увагу суду, на те, що позивач зовсім не обґрунтувала поважність причин пропуску строку звернення до суду.

В судовому засіданні 01.04.2024 представник позивача просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача. Зазначив, що погоджується з тим, що строк звернення до суду пропущений, проте зауважив, що позивач вчасно звернулася з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 01.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали суду представник позивача 08.04.2024 надіслав до суду заяву про поновлення пропущеного строку та вказав, що вчасно звернувся до Бучацького районного суду і суд відкрив провадження, проте, тільки 28.02.2024 закрив провадження у справі та роз`яснив, що даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду. Вважає, що саме ця обставина і є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З врахуванням наведеного, ухвалою суду від 09.04.2024 продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 15.05.2024.

10.04.2024 відповідач подала письмові заперечення на клопотання позивача про поновлення пропущеного строку.

В судовому засіданні 15.05.2024 представник позивача просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду. Як на поважні причини пропуску строку звернення до суду позивач зіслався на не достатню якість закону, адже у КЗпП України та інших нормативно - правових актах, що регулюють діяльність та визначають правовий статус посадової особи органу місцевого самоврядування немає посилань на застосування положень КАС України. Також вказав, що період пропущеного строку з 25.09.2023 по 28.02.2024 є виною також Бучацького районного суду, який протягом цього часу розглядав справу, що йому не підсудна.

Представник відповідача заперечила проти поновлення позивачу строку звернення до суду. Зазначила, що немає жодних правових підстав для висновку про те, що звернення до суду неналежної юрисдикції у даному конкретному випадку могло б бути визнано об`єктивно непереборною обставиною, а тим більше, явно надуманим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи може бути твердження стосовно того, що таке звернення не залежить від волевиявлення сторони і що воно пов`язане з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до адміністративного суду.

Також вказує, що вимога про поновлення пропущеного строку з підстав «необізнаності, недостатньої якості закону, помилки» є необґрунтованою, обставини непереборної сили які б не залежали від волевиявлення особи не встановлені, докази поважності пропуску строку також відсутні, а тому підстав для її задоволення немає.

Враховуючи наведене, представник відповідача просила залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Розглянувши на стадії підготовчого провадження клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не встановлено причин поважності такого пропуску, а тому позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Дана справа за своєю категорією належить до справ з приводу проходження публічної служби.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Дана обставина не заперечується сторонами.

Сплив строку звернення до суду КАС пов`язує з днем коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Позовні вимоги діляться на дві групи:

1. позовні вимоги щодо проходження публічної служби: визнання протиправними дії Золотопотіцької селищної ради щодо відмови у наданні позивачці відпусток;

2. позовні вимоги щодо звільнення з публічної служби: скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач зазначає, що початковою датою для обчислення строку звернення до суду є 23.08.2023, дата ознайомлення позивачки із розпорядженням про звільнення. Та закінчення цього строку припадає на 25.09.2023.

Суд погоджується з цим та вважає, що з позовними вимогами до адміністративного суду позивач звернулася 01.03.2024, а отже з пропуском строку звернення до суду.

Позивачка, на виконання вимог ухвали суду, подала клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтувавши її наступним:

- вказала на свою «необізнаність» із особливостями розгляду категорії спорів за участю особи, яка є посадовою особою органу місцевого самоврядування;

- вважаючи даний спір трудовим, помилково звернулася до Бучацького районного суду, керуючись статтями КЗпП України і як наслідок тривалий розгляд справи в Бучацькому районному суді.

Саме вищенаведені підстави позивач вважає, поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

З такою позицією позивача суд не погоджується виходячи з наступного.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладених в Постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 640/25034/19 встановив, що є днем, коли особа дізналася про порушення свого права. Так, Верховний Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, ОСОБА_1 , на момент свого звільнення працювала начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області.

Відповідно до розпорядження Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області №179-К від 22.08.2023 ОСОБА_1 звільнена з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України через відсутність на роботі без поважних причин протягом 2 календарних днів, а саме 21.08.2023 та 22.08.2023.

Наступного дня 23.08.2023 позивачка була ознайомлена із розпорядженням про своє звільнення.

25.09.2023 ОСОБА_1 звернулася із позовом про захист своїх трудових прав до суду загальної юрисдикції Бучацького районного суду, вважаючи вказаний спір таким, що підлягає розгляду саме в суді загальної юрисдикції.

Бучацький районний суд відкрив провадження у вказаній справі, що вбачається із ухвали від 16.10.2023.

28.02.2024 ухвалою Бучацького районного суду провадження у справі №595/1780/23 закрите з мотивів підсудності цього спору суду адміністративної юрисдикції. Також даною ухвалою суду ОСОБА_1 роз`яснене право звернення до суду адміністративної юрисдикції.

З аналізу заявленого представником позивача і обґрунтовується факт того, що із позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду позивачка звернулася одразу ж після отримання ухвали про закриття провадження у справі №595/1780/23 від 28.02.2024.

Таким чином, суд вважає, що саме з 23.08.2023 слід обчислювати сплив строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування наказу Золотопотіцької селищної ради №179-К від 22.08.2023. Закінчення строку звернення до суду, відповідно до ст.122 КАС України, припадає на 25.09.2023.

З вищенаведеними позовними вимогами до суду позивач звернувся 04.03.2024, а отже з пропуском строку звернення до суду.

Саме дані обставини були встановлені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 01.04.2024.

Щодо поважності причин пропуску строку.

Верховним Судом по справі №810/2517/18 сформульовано правову позицію, відповідно до якої встановлення законодавцем обмеженого строку звернення де адміністративного суду є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на звернення до суду.

У випадку пропуску такого строку, виключними підставами для визнання судом поважних причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з цим, питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Як встановлено судом з матеріалів справи, жодних доказів поважності підстав пропуску строку звернення до суду у зв`язку із запровадженням карантину позивачем до суду не подано.

Суд вважає, що немає жодних правових підстав для висновку про те, що звернення до суду неналежної юрисдикції у даному конкретному випадку могло б бути визнано об`єктивно непереборною обставиною, а тим більше, явно надуманим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи може бути твердження стосовно того, що таке звернення не залежить від волевиявлення сторони і що воно пов`язане з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до адміністративного суду.

Як зазначено вище, позивач виділила дві причини для поновлення строку звернення до суду:

1. вказала на свою «необізнаність» із особливостями розгляду категорії спорів за участю особи, яка є посадовою особою органу місцевого самоврядування;

2. вважаючи даний спір трудовим, помилково звернулася до Бучацького районного суду, керуючись статтями КЗпП України і як наслідок тривалий розгляд справи в Бучацькому районному суді.

Щодо першої причини, то суд вважає, що вона не може бути поважною, оскільки до суду у вересні 2023 року вона зверталася до суду за допомогою професійного адвоката.

Щодо тривалого розгляду справи в Бучацькому районному суді, то ця причини також не є поважною, оскільки позивач та її представник в будь-який час могли подати клопотання чи про закриття провадження у зв`язку з непідсудністю спору чи залишити позов без розгляду. Також суд звертає увагу, що провадження у справі, що розглядалась в порядку ЦПК було закрито тільки за клопотанням відповідача. Дана обставина свідчить про певну "байдужість" зі сторони позивача, щодо захисту своїх прав у встановлений законом строк.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо строку звернення до суду у спорах, які виникають щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення.

Про це йдеться в постанові ВП ВС від 11 квітня 2024 року у справі № 990/135/22.

Так, ВП ВС зазначила, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Зокрема, встановлення законом строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Отже, у випадку, коли особа вважає, що її права під час прийняття на публічну службу, проходження чи звільнення з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду в більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до суду позивач звернувся з порушенням строку звернення та не навів причин пропуску строку звернення до суду (підтверджених доказами), які б судом могли бути визнані поважними.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України регламентовано, що позов залишається без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122,123, 240, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача задовольнити.

2. Позов ОСОБА_1 до Золотопотіцької селищної ради про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні відпусток, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.05.2024.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Золотопотіцька селищна рада (місцезнаходження/місце проживання: вул. Данила Галицького, 124,смт. Золотий Потік,Чортківський район, Тернопільська область,48451 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

Суддя Осташ А.В.