Справа № 520/1712/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 травня 2024 року Справа № 520/1712/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Плеханівська, буд. 11, м. Харків, 61001, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:

- зобов`язати Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести до державного реєстру про народження дитини відомості про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з поміткою про те що відомості про батька вказані зі слів матері тобто на підставі ст. 135 Сімейного Кодексу України. Та на підставі цього зобов`язати їх видати нове законне свідоцтво про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не виконано обов`язок внести до державного реєстру про народження дитини відомості про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з поміткою про те що відомості про батька вказані зі слів матері тобто на підставі ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у офіційних шлюбних відносинах не перебувала та не перебуває.

У позовній заяві позивачем зазначено, що з початку повномасштабної війни в Україні вона була вимушена виїхати з України до Польщі у місто Освенцім.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину, перебуваючи у Польщі у місті Освенцім, про що Воєводством Малопольським Республіки Польща, а саме управлінням цивільного стану міста Освенцім їй було видано відповідне свідоцтво про народження ОСОБА_2 , типу USC/OZ Серії НОМЕР_1 , актовий запис №1213011/00/АU/2022/324317 від 16 листопада 2022 року, з відомостями про батьків - батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , відповідно до перекладу з польської мови на українську мову.

З наявними документами про народження дитини позивач повернулась до України у місто Харків та звернулась до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та до Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з приводу отримання Українського свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На звернення позивача листами від 29.07.2023 №20724/3372-24-23-32.24/32.24, від 12.08.2023 №38186/242-24-23-32.26/32.26 Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомили про відсутність підстав для державної реєстрації народження ОСОБА_2 та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Листом від 10.10.2023 №31499/019-24-23-32.28/32.28 Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що ОСОБА_1 при державній реєстрації народження дитини, народженої на території Республіки Польща, було використано в якості особистого закону порядок державної реєстрації народження за законодавством Республіки Польща, про що було отримано відповідний документ, та який може використовуватися на території України відповідно до статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право». Отримання документу про народження у відповідності до законодавства іншої країни, виключає обов`язковість внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження до Державного реєстру актів цивільного стану громадян (в порядку статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено, що унеможливлює видачу будь-якого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_5 .

Не погодившись із діями відповідача щодо не внесення до державного реєстру про народження дитини відомості про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з поміткою про те що відомості про батька вказані зі слів матері тобто на підставі ст. 135 Сімейного Кодексу України, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, є Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" №2398-VI, який набув чинності з 1 липня 2010 року.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року № 2398-VI встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, смерть, складених виконавчими органами сільських, селищних та міських рад на паперових носіях та в електронному вигляді, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом трьох робочих днів з дня надходження актового запису до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, складених дипломатичними представництвами і консульськими установами України на паперових носіях та в електронному вигляді, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в м. Києві протягом семи робочих днів з дня надходження першого примірника актового запису. Відомості про усиновлення, скасування усиновлення, визнання усиновлення недійсним, позбавлення та поновлення батьківських прав вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі відповідного рішення суду в день надходження копії такого рішення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або в день пред`явлення особою, зазначеною в рішенні суду, або уповноваженою нею особою копії такого рішення.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначено, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо: 1) державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; 2) державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; 3) з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

Законом України «Про міжнародне право» від 23.06.2005 року №2709-ІV передбачено, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України (ст. 13 Закону). Особистим законом біженця вважається право держави, у якій він має місце перебування (ч. 4 ст. 16 Закону). Реєстрація актів цивільного стану громадян України, які проживають поза межами України, може здійснюватися в консульській установі або дипломатичному представництві України. При цьому застосовується право України (ст. 23 Закону).

У спірних правовідносинах, ОСОБА_1 скористалась особистим законом права держави, у якій вона перебувала на час народження дитини - ОСОБА_2 , народженої на території Республіки Польщі.

Так, Воєводством Малопольським Республіки Польща, а саме управлінням цивільного стану міста Освенцім ОСОБА_1 було видано відповідне свідоцтво про народження ОСОБА_2 , типу USC/OZ Серії НОМЕР_1 , актовий запис №1213011/00/АU/2022/324317 від 16 листопада 2022 року, з відомостями про батьків - батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , відповідно до перекладу з польської мови на українську мову.

Отже, позивачем було використано в якості особистого закону порядок державної реєстрації народження за законодавством Республіки Польщі, про що було отримано відповідний документ, який може використовуватися на території України відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне право».

Іншого матеріали справи не містять.

Таким чином, з огляду на положення ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отримання документу про народження у відповідності до законодавства іншої країни, виключає обов`язковість внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Також, матеріали справи не містять доказів щодо відомостей про народження ОСОБА_2 , складених дипломатичними представництвами і консульськими установами України, та/або рішення суду щодо позбавлення батьківських прав батька дитини.

Стосовно посилання позивача на труднощі в реєстрації місця проживання дитини на території України, суд зазначає наступне.

Відповідно до Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (Договір ратифіковано Постановою ВР № 3941-XII від 04.02.94) статтею 15 передбачено, що документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони.

З огляду на викладене, документ про народження дитини, виданий на території Республіки Польща, є дійсним на території України, за умови додавання до нього перекладу українською мовою засвідченим в порядку та спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Додатково суд зазначає, що позивач не позбавлений права оскаржувати дії та рішення органу реєстрації місця проживання громадян у спосіб та у порядку, що передбачені чинним законодавством України.

Окрім того, розглядаючи справу в межах позовних вимог та за наявними у ній доказами, суд оцінює наданий позивачем лист Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.10.2023 №31499/019-24-23-32.28/32.28, з якого слідує, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено, що унеможливлює видачу будь-якого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність у позивача у спірних правовідносинах порушеного права з боку Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Плеханівська, буд. 11, м. Харків, 61001, ) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 20.05.2024.

Суддя Супрун Ю.О.