Справа № 520/6090/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року № 520/6090/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації до Шершень Раїси Іванівни, третя особа Міністерство культури та інформаційної політики України про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

07.03.2024 року керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд зобов`язати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) укласти з органом охорони культурної спадщини на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №11-:-21, 36, загальною площею 205,9 кв.м., в житловій будівлі літ.«А-2» по АДРЕСА_1 , що належить до об`єкта культурної спадщини та перебуває на державному обліку як пам`ятка архітектури національного значення «Жилий будинок», охоронний № 700, взята на облік постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 №970.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач з моменту набуття права власності на нерухоме майно не виконує свого обов`язку з укладення охоронного договору з органом охорони культурної спадщини.

ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не подала.

Третя особа Міністерство культури та інформаційної політики України подало до суду пояснення, в яких просило задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташована пам`ятка архітектури національного значення «Жилий будинок», взята на облік постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 700

Згідно інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що з 27.04.2012 на праві власності ОСОБА_1 належать нежитлові приміщення 1-го поверху №11-:-21, 36, загальною площею 205,9 кв.м., в житловій будівлі літ.«А-2» по АДРЕСА_1 .

Згідно з паспортом та обліковою карткою об`єкта культурної спащини памят`ки архітектури національного значення «Жилий будинок» - споруда взята на облік як об`єкт побудований у кінці 18-го сторіччя, пам`ятка розташована в забудові північного боку вулиці Благовіщенської, головний фасад звернений до двору.

Згідно листа Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації від 08.06.2023 № 01-04/908-2/877В, листом від 07.06.2023 № 01-04/908-2/872В повідомлено власника ОСОБА_1 щодо необхідності укладення охоронного договору на пам`ятку «Жилий будинок», однак відповіді не отримано, охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини не укладено.

Згідно відповіді Департаменту культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації від 30.11.2023 № 05-25/2054 та від 08.02.2024 № 05-25/281 звернень від ОСОБА_1 не надходило, охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини не укладено.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III (далі - Закон № 1805-III), у преамбулі якого встановлено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до визначень, наведених у ст. 1 Закону № 1805-III:

об`єкт культурної спадщини - визначене місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 6 ч. 1 Закону № 1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: укладення охоронних договорів на пам`ятки (п. 17); здійснення інших повноважень відповідно до закону (п. 23).

До повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону (ст. 6 ч. 2 п. 11 Закону № 1805-III).

За приписами ст. 14 ч. 2 Закону № 1805-III об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних вебсайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Статтею 23 Закону № 1805-III передбачає, що всі власники пам`яток щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1805-ІІІ передбачено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.12.2019 справа № 806/1536/18, сформував правову позицію, відповідно до якої охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону № 1805-ІІІ. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. З аналізу наведених вище норм права вбачається, що об`єкти культурної спадщини охороняються законом навіть при відсутності належним чином укладеного охоронного договору. В той же час, охоронний договір встановлює чіткі вимоги для збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 за № 1768 (далі Порядок № 1768), охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована. Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Тобто, охоронний договір укладається щодо всіх пам`яток культурної спадщини, незалежно від того до якої категорії вони відносяться (категорії національного значення чи місцевого значення). Порядком лише передбачено особливості укладення таких договорів, якщо пам`ятка належить до категорії пам`яток національного значення (зокрема, п.п. 3, 4 Порядку № 1768).

Пунктом 5 Порядку № 1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1: 50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

З огляду на наведене вище, укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Судом встановлено, що належна відповідачу частина будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , має статус пам`ятки архітектури національного значення та, відповідно є об`єктом правового регулювання Закону № 1805-III у відповідному статусі

Разом з тим, охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини ( Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради) відповідачем, як власником пам`ятки культурної спадщини, не укладено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_1 укласти з органом охорони культурної спадщини на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №11-:-21, 36, загальною площею 205,9 кв.м., в житловій будівлі літ.«А-2» по АДРЕСА_1 , що належить до об`єкта культурної спадщини та перебуває на державному обліку як пам`ятка архітектури національного значення «Жилий будинок», охоронний № 700, взята на облік постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 №970.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (бульвар Гончарівський, 20, м. Харків, 6100) в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (вул. Сумська, 64, м. Харків 61022), Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (майдан Свободи, 5, Держпром, 1-й під`їзд, 4-й поверх, м. Харків, 61022) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Міністерство культури та інформаційної політики України (вул. Івана Франка, 19, м. Київ, 01601) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 укласти з органом охорони культурної спадщини на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №11-:-21, 36, загальною площею 205,9 кв.м., в житловій будівлі літ.«А-2» по АДРЕСА_1 , що належить до об`єкта культурної спадщини та перебуває на державному обліку як пам`ятка архітектури національного значення «Жилий будинок», охоронний № 700, взята на облік постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 №970.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.