Справа № 400/14114/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 р. № 400/14114/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів1. Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради, пров. Корабелів, 1, м. Миколаїв, 54020, 2. Обласної медико-соціальна експертної комісії Обласного центру Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради, пров. Корабелів, 1, м. Миколаїв, 54020, 3. Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України», вул. Юрія Коцюбинського, 9, м. Київ, 04053,
провизнання протиправними та скасування акта від 19.05.2023 року № 285/6 і довідки від 19.05.2023 року № 024410; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Обласного центру Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (далі відповідач 1) та Обласної медико-соціальної експертної комісії Обласного центру Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (далі відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Акт огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 № 285/6 від 19.05.2023 року Обласною медико-соціальною експертною комісією «Обласного центра Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради»;

- визнати протиправною та скасувати Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 024410 від 19.05.2023 року, видану Обласною медико-соціальною експертною комісією «Обласного центра Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради» на підставі акту огляду МСЕК № 285/6 відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати Акт огляду Центральною медико-соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 № 518 від 05.06.2023 року;

- зобов`язати Обласну медико-соціальну експертну комісію «Обласного центра Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради» повторно провести медико- соціальний огляд ОСОБА_1 .

Ухвалою від 22.11.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 262 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач 1, в порушення положень нормативно-правових актів відносно соціальної захищеності інвалідів в Україні, реабілітації інвалідів в Україні, прийняв рішення про встановлення двадцяти п`яти відсотків втрати професійної працездатності, без встановлення групи інвалідності, незважаючи на наявність у позивача стійких, помірної важкості функціональних порушень в організмі, зумовлених захворюваннями, отриманими під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що призвели до помірно вираженого обмеження його життєдіяльності, у тому числі працездатності.

Відповідач 1, Обласний центр Медико-соціальної експертиза Миколаївської міської ради, надав відзив на позов, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що документи, які скеровані на МСЕК, а саме форма 088/о Направлення на медико-соціальну експертну комісію надійшли для визначення відсотків втрати працездатності. За результатами огляду, комісією встановлено 25% втрати професійної працездатності безтерміново. Підстава: травма, пов`язана із захистом Батьківщини. Критеріями встановлення відсотків втрати працездатності позивачу слугували зазначені у довідці серії 12 ААА № 024410 від 19.05.2023 року, виданої на підставі акту огляду МСЕК № 285/6 по наслідкам перенесеної ЧМТ травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини. Представник відповідача вказав на те, що у позивача наявні легкі порушення функції організму, як наслідок, група інвалідності не встановлена.

Відповідач 2 відзив на адміністративний позов не надав.

Ухвалою від 04.12.2023 року суд ухвалив розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 21.03.2024 року суд залучив в якості відповідача Державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (далі відповідач 3).

Відповідач 3 надав відзив на позов, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що заклад діяв у правовому полі, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 року № 255 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України», зокрема, у відповідності до п. 2 ч. 1 вказаної постанови, провівши заочний розгляд по оскарженню рішення Миколаївського обласного центру від 19.05.2023 року.

В медико-експертній справі ОСОБА_1 містяться документи, які підтверджують, що позивачу проведені необхідні дослідження лікувально-профілактичним закладами охорони здоров`я, на підставі медичної документації, направлення на МСЕК, Витяг з протоколу засідання 18 Регіонального ВЖ № 3043 від 07.12.2022 року. Даний Витяг відміняє попередню Постанову ВЛК Південного регіону № 322 від 26.05.2022 року про причинний зв`язок поранення, чинний Витяг з протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК № 3043 від 07.12.2022 року, при винесенні рішення взято до уваги.

Рішення стосовно ОСОБА_1 прийнято законне, з дотриманням вимог дійсного законодавства, у відповідності до визначеної процедури, що підтверджено наданими доказами.

Наслідки правобічного перфоративного отиту (п.З, п.6) були враховані при визначені 10% (двобічна сенсоневральна приглуховатість). Наслідки акубаротравми призвели до сенсоневральної приглуховатості, а не до глухоти, тому відсотки встановлені у відповідності до таб № 2.1 Наказу МОЗ України від 05.06.2012 року № 420. Функціональні порушення з боку опорно-рухового апарату, органу слуху, на момент розгляду, обмежують життєдіяльність в легкому ступені і не підпадають під критерії встановлення групи інвалідності. Рішення обласного МСЕК-25 відсотків втрати професійної працездатності «поранення так, пов`язане із захистом Батьківщини» підтверджено.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройні Сили України по мобілізації з березня 2022 року.

03.05.2022 року біля н.п. Зарiчне Донецької області, під час артилерійського обстрілу позицій регулярними військами РФ, позивач зазнав поранення та його було евакуйовано до ВГ м. Крамторськ, де надано першу медичну допомогу.

Згідно довідки Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 322 від 26.05.2022 року, поранення гр. ОСОБА_3 пов`язане з проходженням військової служби.

Доводкою в/ч НОМЕР_1 від 21.06.2022 року № 47 встановлено, що поранення отримане у засобах індивідуального захисту, при виконанні обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримування збройної агресії РФ, та не пов`язане з вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не є наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень.

Довідкою ВЛК в/ч № 593 від 09.08.2022 року встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Згiдно довiдки ВЛК в/ч НОМЕР_2 вiд 13.10.2022 року, поранення пов`язане iз захистом Батькiвщини. Захворювання: деформуючий артоз правого плечового суглобу I стадiї з незначним порушенням функцiй. На пiдставi ст. 39-в, 38-г, 61-в, 79-в графи II Розладу хвороб та графи I Таблицi (Б) додаткових вимог непридатний до служби у десантно-штурмових вiйськах, придатний до вiйськової служби.

Згiдно витяry з пртоколу засiдання 18 Регiональноi ВЛК про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузiй, травм, калiцтв № 3043 вiд 07.12.2022 року, поранення пов`язанi iз захистом Батькiвщини.

31.03.2023 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було направлено до Обласного центру медико-соціальної експертизи м. Миколаїв для визначення ступеня втрати працездатності у % відношенню (групи iнвалiдностi).

Актом огляду медико-соціальної експертної комісії № 285/б вiд 19.05.2022 року, на пiдставi якого видано Довiдку cepii 12 ААА № 02441, ОСОБА_1 встановлено 25% втрати професійної працездатності, без встановлення групи інвалідності.

Позивач, вважаючи висновки Акта огляду МСЕК протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 року № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон № 875, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 Закону № 875, особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (ст. 3 Закону № 875).

Громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю (ч. 2 ст. 6 Закону № 875).

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 року № 2961-IV (далі Закон № 2961).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 2961 визначено, що особа з інвалідністю особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (абз. 2);

інвалідність це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (абз. 4);

обмеження життєдіяльності це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами (абз. 7);

медико-соціальна експертиза це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи (абз. 8).

Відповідно до ч. 1 6 ст. 7 Закону № 2961, медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, осіб з інвалідністю (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв`язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Згідно ч. 8 ст. 7 Закону № 2961, медико-соціальні експертні комісії визначають:

- групу інвалідності, її причину і час настання (особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини);

- види трудової діяльності, рекомендовані особі з інвалідністю за станом здоров`я;

- причинний зв`язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою;

- ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання;

- ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи;

- медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

Частина 12 ст. 7 Закону № 2961 містить відсилочну норму про те, що положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 затверджено Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі Положення № 1317).

Це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Згідно з абз. 1 п. 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (п. 4 Положення № 1317).

За правилами пп. 1 п. 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Пунктом 17 Положення № 1317 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з п. 19 Положення № 1317 комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (п. 20 Положення № 1317).

За змістом п. 25 Положення № 1317 про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 26 Положення № 1317 особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Також п. 26 цього Положення визначені причини інвалідності, зокрема: загальне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання.

Згідно з п. 27 Положення № 1317 про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені:

обмеження самообслуговування I ступеня здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів;

обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані;

обмеження здатності до навчання I ступеня здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає);

обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії);

обмеження здатності до орієнтації I ступеня здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів;

обмеження здатності до спілкування I ступеня здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації;

обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Пунктом 1.4 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року № 561 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за № 1295/20033 (далі Інструкція № 561), визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії. (п.1.10 Інструкції № 561)

Відповідно до п. 3.4 Інструкції № 561, група інвалідності III встановлюється при таких захворюваннях: 3.4.1. Відсутність одного ока; 3.4.2. Стійкий повний птоз на одному оці після проведення усіх видів відновного лікування; 3.4.3. Сліпота на одне око (гострота зору з переносною корекцією 0,05 і нижче або концентричне звуження поля зору до 10 град. від точки фіксації); 3.4.4. Двобічна глухота; 3.4.5. Стійка трахеостома; 3.4.6. Стеноз гортані II-III ступенів внаслідок травматичного або інфекційного ураження нервово-м`язового апарату гортані з одно - або двобічним парезом і стійкою дисфонією; 3.4.7. Стійка афонія органічного генезу; 3.4.8. Дефект щелепи чи твердого піднебіння, якщо протезування не забезпечує жування; 3.4.9. Спотворюючі обличчя рубці та дефекти, які не піддаються хірургічно-косметологічній корекції; 3.4.10. Гіпофізарний нанізм. Остеохондропатія, остеохондродистрофія при зрості менше 150 см; 3.4.11. Помірна сенсорна афазія; 3.4.12. Параліч китиці; 3.4.13. Параліч або виражений парез верхньої або нижньої кінцівки, що супроводжується значним обмеженням обсягу активних рухів в усіх суглобах і гіпотрофією м`язів: плеча - більше 4 см, передпліччя - більше 3 см, стегна - більше 8 см, гомілки - більше 6 см, а також гіпотрофією м`язів китиці чи стопи; 3.4.14. Чужорідне тіло в речовині головного мозку (внаслідок травми), якщо травма супроводжувалась абсцесом мозку або менінгоенцефалітом. Введення чужорідних тіл у речовину головного мозку з метою лікування не є дефектом, і група інвалідності встановлюється залежно від порушень нервової системи та психіки; 3.4.15. Значний дефект кісток черепа (3 кв.см і більше, крім випадків заміщення його аутокісткою) або при менших розмірах, якщо має місце пульсація мозку, або при відсутності пульсації у випадках, коли травма супроводжувалась ускладненням (інфекційно-гнійним процесом); 3.4.16. Відсутність китиці і вищий рівень ампутації верхньої кінцівки; 3.4.17. Хибний суглоб плеча або обох кісток передпліччя; 3.4.18. Відсутність усіх фаланг чотирьох пальців китиці, за винятком першого; 3.4.19. Відсутність трьох пальців китиці, включаючи перший; анкілоз чи виражена контрактура тих самих пальців у функціонально невигідному положенні; 3.4.20. Відсутність першого та другого пальців з відповідними п`ястковими кістками; 3.4.21. Відсутність перших пальців обох китиць; 3.4.22. Відсутність трьох пальців китиці з відповідними п`ястковими кістками; 3.4.23. Кукса стегна чи гомілки; 3.4.24. Кукса стопи на рівні суглоба Лісфранка або на вищому рівні; 3.4.25. Двобічна кукса стопи з резекцією голівок плюсневих кісток за Шарпом; 3.4.26. Різко виражена контрактура чи анкілоз двох скокових суглобів; різко виражена контрактура чи анкілоз скокового суглоба з розташуванням стопи у функціонально невигідному положенні; 3.4.27. Різко виражена контрактура чи анкілоз кульшового або колінного суглоба; 3.4.28. Вроджений чи набутий вивих одного кульшового суглоба із значним порушенням функції; 3.4.29. Деформація грудної клітки внаслідок резекції чотирьох і більше ребер при наявності дихальної недостатності І ступеня і більше; 3.4.30. Хибний суглоб стегна чи обох кісток гомілки або великої гомілкової кістки при неефективності реабілітаційних заходів після п`яти років спостереження; 3.4.31. Нестійкий колінний чи кульшовий суглоб з вираженим порушенням функції кінцівки; 3.4.32. Укорочення нижньої кінцівки на 7 см і більше; 3.4.33. Ендопротез колінного чи кульшового суглоба або діафіза великих трубчастих кісток; 3.4.34. Сколіоз III ступеня, кіфосколіоз III ступеня з наявністю дихальної недостатності або сколіоз чи кіфосколіоз IV ступеня; 3.4.35. Анкілоз або різко виражена контрактура ліктьового суглоба у функціонально невигідному положенні; 3.4.36. Контрактура передпліччя в положенні повної пронації; 3.4.37. Ішемічна контрактура передпліччя Фолькмана з вираженим функціональним порушенням китиці; 3.4.38. Екстирпація шлунка, тотальна колопроктектомія, панкреатоектомія з наявністю цукрового діабету; 3.4.39. Тотальна тиреоїдектомія з субкомпенсованим або некомпенсованим гіпотиреозом при адекватному лікуванні; 3.4.40. Чужорідне тіло в серцевому м`язі чи у перикарді внаслідок травми (поранення), штучний клапан серця, функціонуючий кардіостимулятор. Введення чужорідних тіл у судини серця, міокард, перикард з метою лікування або діагностики не є дефектом, і група інвалідності встановлюється залежно від порушень функції серцево-судинної системи та обмеження життєдіяльності хворого; 3.4.41. Відсутність однієї нирки; 3.4.42. Відсутність однієї легені; 3.4.43. Однобічна мастектомія внаслідок злоякісного новоутворення.

Таким чином, відповідно до аналізу зазначених вище норм чинного законодавства, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Так, суд установив, що при огляді в МСЕК ОСОБА_1 група інвалідності не встановлено, МСЕК встановлено, що за результатами огляду, наявні у ОСОБА_1 захворювання спричиняють окремі обмеження життєдіяльності, а саме: наслідки мінно-вибухової травми у вигляді множинних рубців середньої третини правої гомілки, правої сідничної області та верхньої третини правого стегна. Посттравматична контрактура правого плечового суглобу П ст., ПФ П ст. Акубаротравма, МВТ (03.05.2022 року). Двобічна нейросенсорна приглухуватість. Лівобічний тубо отит, правобічний перфоративний отит, міокардіофіброз змішаного генезу, гіпертонічна хвороба, що дали підстави відповідачу не встановлювати позивачу ІІІ групи інвалідності.

Крім того, щодо інших захворювань, на які страждає ОСОБА_1 , відповідач у відзиві на позовну заяву зауважив, що відповідних записів у формі 088/о (направлення на медико соціальну експертизу) та довідці військово-лікарської комісії ОСОБА_1 не пред`являв таких скарг, відповідних записів про стан психологічного здоров`я у формі 088/о «Направлення на медико-соціальну експертну комісію» та протоколі регіональної військово-лікарської комісії № 3043 від 07.12.2022 року немає, тому в огляді психолога не було потреби.

Відповідач також зазначає, що за штатним розкладом до складу обласної медико-соціальної експертної комісії обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради входить: лікар терапевт (голова), лікар невропатолог, лікар хірург, лікар терапевт, лікар, старша медична сестра. Лікарі оглядають хворих з різними захворюваннями, в тому числі лікар невролог оглядає хворих з захворюваннями органів слуху. На огляд до обласної медико-соціальної експертної комісії запрошуються вузькі спеціалісти у випадках коли є складності у діагностиці, або є розбіжності у функціональних порушеннях діагнозу у формі 088/о та діагнозу медико-соціальної експертної комісії. В даному випадку, при огляді ОСОБА_1 , складностей не виникло, діагноз та функціональні порушення у медичних документах відсутні, тому потреби у додаткових спеціалістах (лор-лікаря) не було.

Наявні захворювання у ОСОБА_1 не дають підстав для встановлення групи інвалідності згідно з чинним законодавством.

Поряд з цим, до компетенції суду не відноситься здійснення власної оцінки підставності прийняття відповідачем висновку щодо встановлення позивачеві групи інвалідності та причини інвалідності, оскільки це є дискреційним повноваженням МСЕК, що також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постанові від 30.04.2021 року у справі № 160/12235/19, згідно з якими, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

З огляду на наведене, суд наголошує, що відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу інвалідності є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень МСЕК, суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка на час спірних правовідносин визначена Положенням № 1317 та Інструкцією № 561. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 20.11.2020 року у справі № 200/14695/19-а, від 17.03.2020 року у справі № 270/7133/19, від 30.04.2021 року у справі №160/12235/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем були враховані та досліджені документи, на які позивач посилається, як на доказ обґрунтованості своїх позовних вимог, рішення прийнято після проведення необхідних досліджень позивача лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, та за результатами об`єктивного обстеження позивача членами комісії.

Порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення МСЕК в межах цієї справи не встановлено.

Таким чином, при дослідженні обставин справи, з урахуванням норм чинного законодавства та доказів, які були надані до матеріалів справи сторонами, суд установив, що в цьому випадку, розглядаючи питання про встановлення позивачу інвалідності, в діях відповідача відсутні порушення щодо порядку розгляду спірного питання в контексті приписів Інструкції № 561, Положення № 1317, у зв`язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 ) до Обласного центру Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (пров. Корабелів, 1, м. Миколаїв, 54020, ), Обласної медико-соціальної експертної комісії Обласного центру Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (пров. Корабелів, 1, м. Миколаїв, 54020, ) та Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Юрія Коцюбинського, 9, м. Київ, 04053, ), про: визнання протиправним та скасування Акта огляду медико-соціальною експертною комісією Жело Олега Ігоровича № 285/6 від 19.05.2023 року Обласною медико-соціальною експертною комісією «Обласного центра Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради»; визнання протиправною та скасування Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 024410 від 19.05.2023 року, видану Обласною медико-соціальною експертною комісією «Обласного центра Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради» на підставі акту огляду МСЕК № 285/6 відносно ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування Акта огляду Центральною медико-соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров`я України Жело Олега Ігоровича № 518 від 05.06.2023 року; зобов`язання Обласної медико-соціальної експертної комісії «Обласного центра Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради» повторно провести медико- соціальний огляд ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.05.2024 року.

Суддя О.В. Малих