Справа № 120/2690/24
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2024 р. Справа № 120/2690/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про

- визнання протиправною відмову відповідача щодо перерахунку вислуги років та підготовки пакету документів відносно позивача для подачі до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення йому пенсії за вислугу років;

- зобов?язання відповідача здійснити перерахунок вислуги років, зарахувавши пільгову вислугу в календарну, для виходу на пенсію та підготувати пакет документів відносно позивача для подання до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення йому пенсії за вислугу років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 20.11.2023 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його вислуги років шляхом зарахування пільгової вислуги в календарну та про підготовку пакету документів до пенсійного органу для призначення пенсії за вислугу років. За результатом розгляду вказаної заяви, відповідач надав відмову, мотивовану відсутність правових підстав для зарахування пільгової вислуги років до календарної. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною позивач звернуся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.03.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.03.2024 року за вх.№17920/24 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначає, що відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2016 або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років і більше. Як зауважує відповідач, позивач на момент звільнення зі служби в Національній поліції мав календарну вислугу років 21 рік 03 місяці 05 днів, а зарахування пільгової вислуги до вислуги років законодавством не передбачено. З огляду на викладене заявлені позовні вимоги відповідач вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №167 о/с від 21.09.2017 року позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) з 21.09.2017 року.

Згідно з наказом № 167 о/с від 21.09.2017 року стаж служби позивача в поліції для виплати надбавки за вислугу років становить 21 рік 03 місяці 05 днів. Інформація про пільгову вислугу років в наказі не відображена.

В період з 30.08.2000 року по 03.09.2011 року позивач проходив службу в підрозділах УБОЗ МВС України у Вінницькій області на посаді оперуповноваженого, а з 15.12.2015 року по 17.01.2016 року приймав участь в АТО, що підтверджується послужним списком та не заперечується відповідачем.

20.11.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку вислуги років, зарахувавши пільгову вислугу в календарну, та про підготовку пакету документів для подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 11.12.2023 року за вих. № Л-604/04/12-2023 відповідач повідомив, що необхідною умовою для призначення пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років, в той же час, оскільки календарна вислуга років позивача на момент звільнення складала 21 рік 03 місяці 05 днів, а пільгова вислуга років зараховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, тому відсутні підстави для зарахування пільгової вислуги років до календарної. Також відповідач повідомив, що час служби позивача в пільговому обчисленні становить 05 років 08 місяців 05 днів.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у перерахунку вислуги років та підготовки пакету документів для подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): (...) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські.

Згідно п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Так, ч. 2 ст. 17 Закону № 2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Ст. 171 Закону №2262-ХІІ передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - Порядок № 393).

П.1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: служба в органах внутрішніх справ України, служба в Національній поліції.

Відповідно до п. 2 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

П. 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою КМУ від 16.02.2022 № 119) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах певні види служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", яка набрала чинності 19.02.2022 року, доповнено постанову №393 пунктом 2-1, згідно з яким для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а у пункті 3 абзац перший викладено в такій редакції: «3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах».

Спір у цій справі стосується наявності у позивача права на зарахування пільгової вислуги років до календарної для призначення пенсії.

Так, Порядок №393 в редакції, чинній на день звільнення позивача зі служби (21.09.2017 року) передбачав зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби у пільговому обчисленні.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.03.2024 року у справі № 160/888/23 вказав, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.09.2023 року по справі № 200/9352/20 зазначив: "З аналізу вищезазначених норм права випливає, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби в поліції."

Враховуючи вищевикладене та той факт, що позивач звільнений зі служби 21.09.2017 року, застосуванню підлягають норми, чинні на дату його звільнення, а тому підстави для врахування змін у правовому регулюванні щодо обчислення вислуги років, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119, що набули чинності з 19.02.2022 року - відсутні.

Аналогічний висновок висловлений і Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 09.05.2024 року у справі №120/17345/23.

Таким чином, в даному випадку має місце зарахування пільгової вислуги років до календарної саме для призначення пенсії.

Суд зауважує, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а.

В зазначеній постанові колегія суддів суду касаційної інстанції також дійшла висновку про необґрунтованість висновків про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправною відмову відповідача у перерахунку вислуги років позивача та підготоці пакету документів відносно нього для подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення йому пенсії за вислугу років, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то суду зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи наведене, з метою відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вислуги років позивача, зарахувавши пільгову вислугу в календарну, та підготувати пакет документів відносно позивача для подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення йому пенсії за вислугу років.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судом не вирішується питання про його стягнення з відповідача.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку вислуги років та підготовці пакету документів відносно нього для подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років, зарахувавши пільгову вислугу в календарну, та підготувати пакет документів відносно нього для подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугу років.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.05.2024 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна