Справа № 500/1428/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1428/24

21 травня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», у якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районні Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкільняка В.Є про відкриття виконавчого провадження №74307705 від 29.02.2024, винесеної на підставі постанови №70402330 від 23.11.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 3850,35 дол. США з боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.06.2022 у справі №606/1285/21, стягнуто з позивача на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір. Вказане рішення Теребовлянського районного судом Тернопільської області набрало законної сили, видано виконавчий лист, на підставі якого 23.11.2022 державним виконавцем Гусятинського відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження №70402330.

Позивач зазначає, що 05.01.2024 він звернувся із заявою до банку, у якій вказав про намір сплатити у добровільному порядку заборгованість, поза межами виконавчого провадження у певній сумі, та у зв`язку із складним фінансовим становищем просив списати шляхом прощення частини боргу (пені в сумі 1700,00 дол. США, а також 3% річних в сумі 3458,88 дол. США). За результатом розгляду вказаної заяви, листом від 22.01.2024 банк повідомив, що заява розглянута та за результатами її розгляду вирішено не застосовувати нараховані 3% річних, інфляційні витрати передбачені статтею 625 ЦК України, та пеню за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором та стягнутих відповідно до рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.12.2011 у справі №2-301/11 (пеня - 1700,00 дол. США), та рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.06.2022 у справі №606/1285/21 (3% річних -3 458,88 дол. США), всього на суму 5158,88 дол. США, за умови сплати позивачем до 29.02.2024 року всієї суми заборгованості основного боргу за кредитним договором №44 від 17.03.2008. Позивач вказує, що на виконання вимог зазначеного листа банку ним було сплачено заборгованість, з огляду на що 21.02.2024 банк видав довідку про те, що заборгованість по кредитному договору №44 від 17 березня 2008 року сплачена в повному обсязі.

Також позивач зазначає, що 29.02.2024 він отримав постанову про закінчення виконавчого провадження №70402330 від 28.02.2024 на підставі пункту 9 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), яку ним оскаржено в судовому порядку до Теребовлянського районного суду Тернопільської області, та отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №74307705 від 29.02.2024, винесену на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №70402330 від 23.11.2022, яку позивачем оскаржено в межах даної судової справи.

Позивач вважає, що підстави для стягнення виконавчого збору в межах вказаного виконавчого провадження відсутні, оскільки державним виконавцем не здійснено фактичного стягнення боргу в користь стягувача, а такий борг погашено у добровільному порядку на підставі заяви боржника (позивача) від 05.01.2024 та частково списано стягувачем.

Ухвалою від 18.03.2024 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання суду у 10-нний строк доказів про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви.

Ухвалою від 01.04.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України.

02.04.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи щодо позову, у яких представник АТ «Ощадбанк» зазначила, що в межах зазначеного виконавчого провадження банк неодноразово звертався з клопотаннями в орган ДВС як і в усному так і в письмовому порядку, щодо примусового стягнення боргу за рішенням суду від 06.06.2022 у справі №606/1285/21, однак примусових заходів визначених законом орган ДВС не вживав. Третя особа зазначила, що в клопотанні від 03.07.2023 за вих. №55/5.8-04/1136 банк просив забрати у державного виконавця Пятковського В.І. виконавче провадження та закріпити за начальником відділу, оскільки даний державний виконавець відмовився робити вимогу з метою перевірки майнового стану боржника, мотивуючи це тим, що в нього відсутнє клопотання стягувана на оформлення такої вимоги. Вказує, що також банк в зазначеному клопотання просив призначити перевірку майнового стану боржника по місцю його проживання, і хоча зазначене виконавче провадження було передано начальнику відділу, однак перевірка майнового стану боржника так і не призначалась, вимоги про перевірку до банку не направлялись, акти в матеріалах справи відсутні, а з моменту відкриття виконавчого провадження орган ДВС не здійснено жодного заходу щодо реального погашення заборгованості.

Представник третьої особи вказує, що листом від 21.02.2024 за вих.№55/5.8-04/19483/2024, банк повідомив ДВС що заборгованість по виконавчому документу у ВП 64683657 сплачена в повному обсязі. Листом від 04.03.2024 №55/5.8-04/23831/2024, банк повторно надав ДВС інформацію щодо виконання рішення суду, однак, відповіді, щодо належного розгляду даного листа банк не отримав. Третя особа зазначає, що на її переконання, після отримання листа банку від 04.03.2024 №55/5.8-04/23831/2024, який отримано органом ДВС 11.03.2024, начальник відділу зобов`язаний був здійснити перевірку виконавчого провадження та своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом, проте, перевірки виконавчого провадження не було проведено, відповідної постанови банк не отримав.

Таким чином представник третьої особи (стягувача) просить суд врахувати надані ним письмові пояснення та наголошує на тому, що підстави вважати, що кошти сплачено позичальником та іншими особами через їх примусове стягнення органом ДВС, відсутні оскільки такі сплачено в добровільному порядку в касу банку (арк. справи 28-49).

Ухвалою від 08.04.2024 суд зупинив провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №606/1285/21 за результатом розгляду заяви позивача про визнання виконавчого листа, виданого Теребовлянським районним судом Тернопільської області 31.10.2022 у справі №606/1285/21 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню.

08.04.2024, на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог мотивуючи свою позицію тим, що на примусовому виконанні у Теребовлянському відділі державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №70402330 з примусового виконання виконавчого листа №606/1285/21 виданий Теребовлянським районним судом 31.10.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №44 від 17.03.2008 в розмірі 38503,52 долари США, з них: 35044,64 долари США - заборгованості за основним боргом, 3458,88 долари США - розмір 3% річних по простроченому основному боргу.

Вказує, що 23.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 3850,35 дол. США, відповідно до статті 19 Закону 23.11.2022 державним виконавцем направлено виклик боржнику на 07.12.2022 про надання пояснень щодо виконання або не виконання виконавчого документу, надання декларації та майновий стан; керуючись статтею 56 Закону - 23.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника яку направлено в банківські установи для виконання; відповідно до статті 30 Закону - 28.11.2022 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортних засобів які зареєстровані за боржником.

21.02.2024 на адресу Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла повідомлення №55/5.8-04/19502/2024 від 21.02.2024 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк» згідно якої повідомлено, що заборгованість ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №606/1285/21 виданого 06.06.2020 Теребовлянським районним судом Тернопільської області сплачена в повному обсязі.

Керуючись пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» 28.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно повідомлення стягувана №55/5.8-04/19502/2024 від 21.02.2024 боржником борг погашено в повному обсязі. Однак, оскільки виконавчий збір боржником не сплачено, на підставі статті 40 Закону державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, яка оскаржена у межах даної судової справи (арк. справи 69-87).

Ухвалою від 10.05.2024 суд поновив провадження у справі.

Інших заяв від учасників справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Як слідує з матеріалів справи та не спростовується учасниками, судом встановлено, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.06.2022 в справі №606/1285/21 позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №44 від 17.03.2008 в розмірі 38503 (тридцять вісім тисяч п`ятсот три) долари США 52 центи, яких: 35044 (тридцять п`ять тисяч сорок чотири) долари США 64 центи заборгованість за основним боргом, 3458 (три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) доларів США 88 центів - розмір 3% річних по простроченому основному боргу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» 15591 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна) грн 44 коп. сплаченого судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення Теребовлянським районним судом Тернопільської області 31.10.2022 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №44 від 17.03.2008 в розмірі 38503 (тридцять вісім тисяч п`ятсот три) долари США 52 центи, яких: 35044 (тридцять п`ять тисяч сорок чотири) долари США 64 центи заборгованість за основним боргом, 3458 (три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) доларів США 88 центів - розмір 3% річних по простроченому основному боргу.

23.11.2022 державним виконавцем Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70402330 на підставі зазначеного виконавчого листа. У вказаній постанові зазначено також про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3850,35 долари США.

22.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження з Гусятинського відділу ДВС до Теребовлянського відділу ДВС.

05.01.2024 позивач звернувся із заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», у якій висловив бажання сплатити у добровільному порядку заборгованість, поза межами виконавчого провадження, у сумі 30566,26 доларів США та у зв`язку із складним фінансовим становищем просив списати шляхом прощення йому боргу пені в сумі 1700 доларів США та 3% річних 3458,88 доларів США.

Згідно листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 22.01.2024 за вих.№ЕЛ-4797/55/5.8-05/2024, після розгляду заяви ОСОБА_1 , банк повідомив останнього, що заява розглянута та за результатами розгляду заяви вирішено: не застосовувати до ОСОБА_1 як позичальника та майнового поручителя нарахованих 3% річних, інфляційних втрат передбачених статтею 625 ЦК України, та пеню за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором №44 від 17.03.2008, та стягнутих відповідно до рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.12.2011 у справі №2-301/11 (пеня - 1700,00 дол. США), та рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.06.2022 у справі №606/1285/21 (3% річних -3458,88 дол. США), всього на суму 5158,88 дол. США, за умови сплати останнім до 29.02.2024 всієї суми заборгованості основного боргу за Кредитним договором №44 від 17.03.2008 у розмірі 30566,26 дол. США.

З матеріалів справи слідує, що для погашення боргу за кредитним договором №44 від 17.03.2008 здійснено ряд платежів, а саме: 15.02.2024 згідно квитанції №420 сплачено в касу банку 10566,30 дол. США; 16.02.2024 згідно квитанції №320 сплачено в касу банку 1000,00 дол. США; 16.02.2024 згідно квитанції №620 сплачено в касу банку 10000,00 дол. США.

Згідно листа АТ «Державний ощадний банк» від 21.02.2024 станом на 21.02.2024 заборгованість за кредитним договором № 44 від 17.03.2008 погашена в повному обсязі.

28.02.2024 начальником відділу Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкільняком Віталієм Євгеновичем у виконавчому провадженні №70402330 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №606/1285/21 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною постановою винесено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

29.02.2024 начальником відділу Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкільняком Віталієм Євгеновичем відкрито виконавче провадження №74307705 з примусового виконання постанови №70402330 від 23.11.2022, виданої Теребовлянським ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції, про стягнення із ОСОБА_1 в користь держави виконавчого збору у розмірі 3850,35 доларів США. Того ж дня у вказаному провадженні винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.03.2024, яка набрала законної сили 29.03.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення начальника відділу Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкільняка Віталія Євгеновича - постанову про закінчення виконавчого провадження №70402330 від 28.02.2024.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.03.2024, яка набрала законної сили 16.04.2024 згідно постанови Тернопільського апеляційного суду, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Теребовлянським районним судом Тернопільської області 31.10.2022 в справі №606/1285/21 про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №44 від 17.03.2008 в розмірі 38503 (тридцять вісім тисяч п`ятсот три) долари США 52 центи, з яких: 35044 (тридцять п`ять тисяч сорок чотири) долари США 64 центи заборгованість за основним боргом, 3458 (три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) доларів США 88 центів - розмір 3% річних по простроченому основному боргу та стягнення з заявника на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» 15591 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна) грн 44 коп. сплаченого судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Вважаючи постанову державного виконавця Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районні Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкільняка В.Є про відкриття виконавчого провадження №74307705 від 29.02.2024, винесеної на підставі постанови №70402330 від 23.11.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 3850,35 дол. США з боржника ОСОБА_1 , протиправною позивач звернувся із даним позовом в суд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до абзацу другого частини п`ятої статті 26 Закону України №1404-VIII, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Аналіз положення статей 26, 27 Закону України №1404-VIII дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Водночас, частинами другою та третьою статті 27 Закону України №1404-VIII (у ред. Закону України №2475-VIII від 03.07.2018) встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно до положень частини четвертої статті 27 Закону України «№1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У відповідності до пункту 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Також, частиною третьою статті 40 Закону України №1404-VІІІ передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що питання про стягнення виконавчого збору вирішується або на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, з одночасним винесенням постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, або, якщо виконавчий збір не стягнуто шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору, - не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Тобто, Законом України «Про виконавче провадження» визначений правовий порядок винесення відповідних постанов, а саме: постанові про стягнення виконавчого збору, якщо така не винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, повинна передувати постанова про повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження).

З матеріалів справи слідує, що 23.11.2022 державним виконавцем Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70402330 з примусового виконання виконавчого листа Теребовлянського районного суду Тернопільської області про з нього на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №44 від 17.03.2008 в розмірі 38503 (тридцять вісім тисяч п`ятсот три) долари США 52 центи, з яких: 35044 (тридцять п`ять тисяч сорок чотири) долари США 64 центи заборгованість за основним боргом, 3458 (три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) доларів США 88 центів - розмір 3% річних по простроченому основному боргу.

У пункті 3 вказаної постанови державним виконавцем вказано стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 3850,35 США (USD). Доказів оскарження вказаної постанови сторонами не представлено, а судом не здобуто.

Так, аналізуючи наведені вище положення Закону України №1404-VІІІ, суд дійшов до висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків у яких виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє державний виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій та є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що, в свою чергу, гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно, до відкриття виконавчого провадження з підстав ймовірності подальшого стягнення відповідної суми, зокрема, виконавчого збору у випадку примусового виконання.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13.02.2019 у справі №295/13991/16-а, від 20.02.2019 у справі №712/5014/17, від 20.11.2019 у справі №480/1558/19. від 31.05.2021 у справі №160/7321/19.

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Наведене дає суду підстави для висновку про те, що стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Саме тому, на момент відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.

Частинами п`ятою та дев`ятою статті 27 Закону України №1404-VIII визначений вичерпний перелік підстав для звільнення боржника від сплати виконавчого збору.

Відповідності до частини п`ятої статті 27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Згідно з частиною дев`ятою статті 27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Як слідує з матеріалів справи, жоден з визначених частинами п`ятою та дев`ятою статті 27 Закону України №1404-VIII випадків не мав місця у спірних відносинах.

При цьому суд враховує, що постанова державного виконавця від 23.11.2022 в якій вказано про стягнення з нього виконавчого збору, позивачем не оскаржена, а оскаржено вже постанову про відкриття виконавчого провадження №74307705 від 29.02.2024, винесеної на підставі постанови №70402330 від 23.11.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 3850,35 дол. США.

Покликання сторони позивача про те, що ним станом на 15.02.2024 добровільно виконано рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.06.2023 у справі №606/1285/21, суд оцінює критично, оскільки така сплата заборгованості та прощення її частини відбулося у період, коли виконавче провадження №70402330 на підставі виконавчого листа у справі №606/1285/21 було відкрито та перебувало на виконанні у відділі ДВС, яким у свою чергу здійснювались заходи щодо примусового виконання рішення (виклик боржнику на 07.12.2022 про надання пояснень щодо виконання або не виконання виконавчого документу, надання декларації та майновий стан; 23.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника яку направлено в банківські установи для виконання; 28.11.2022 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортних засобів які зареєстровані за боржником), а тому сплата заборгованості та часткове прощення боргу, що відбулося у відкритому виконавчому провадженні, свідчить про те, що боржник борг погасив не добровільно, в той час як стягувач (банк) почав вчиняти заходи щодо повідомлення про виконання позивачем рішення суду лише після сплати позивачем вказаних сум.

Слід зазначити, що підстави для відкриття виконавчого провадження передбачені статтею 26 Закону України №1404-VIII, у відповідності до якої виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. При цьому постанова про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом в силу пункту 5 частини першої статті 3 Закону України №1404-VIII, відмінним від виконавчого листа, примусове виконання якого згідно матеріалів судової справи закінчено.

Надалі, на підставі постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору відповідачем відкрито окреме виконавче провадження №74307705 від 29.02.2024, оскільки вказана постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору не була скасована чи визнана такою, що не підлягає виконанню.

Частиною третьою статті 40 Закону України №1404-VІІІ встановлено, зокрема, що у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на викладене, положеннями Закону України №1404-VIII передбачено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку закриття виконавчого провадження з підстав, передбачених зокрема пунктом 9 частини першої статті 39 цього Закону, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Отже, після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець, стягує не стягнуту в ході проведення виконавчих дій суму виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження та виконує постанову про стягнення виконавчого збору в загальному порядку виконання виконавчих документів.

При цьому, Закон не зобов`язує державного виконавця повторно приймати постанову про стягнення виконавчого збору, якщо такі постанови вже були прийняті одночасно з відкриттям виконавчого провадження на підставі частини четвертої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки це б призвело до існування двох ідентичних рішень та можливого подвійного стягнення з боржника виконавчого збору.

При цьому, при вирішенні даної справи суд не враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, оскільки предметом розгляду у вказаній справі були дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та скасування такої постанови, в той час як в даній справі позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору. Сама ж постанова про стягнення виконавчого збору, як вже зазначалось судом, на даний час є чинною та позивачем не оскаржена.

За наведених обставин, зважаючи на відсутність підстав для повернення такого виконавчого документа, передбачених у частині четвертій статті 4 Закону України №1404-VIII, державний виконавець на підставі частини п`ятої статті 26 Закону України №1404-VIII правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №74307705 від 29.02.2024 з метою примусового стягнення з боржника виконавчого збору до державного бюджету.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи на те, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районні Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №74307705 від 29.02.2024, винесеної на підставі постанови №70402330 від 23.11.2022 про стягнення виконавчого збору, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 травня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Теребовлянський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Князя Василька, 150, м. Теребовля, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 48101, );

третя особа: - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" (місцезнаходження: майдан Волі, 2, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ) .

Головуючий суддя Мірінович У.А.