Справа № 320/24370/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року № 320/24370/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з непоновлення ОСОБА_1 , громадянці України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійних виплат за віком;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Харківській області поновити ОСОБА_1 , громадянці України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійних виплат за віком з моменту їх припинення.

Позов мотивовано протиправністю рішення відповідача про відмову в поновленні позивачу пенсії за віком як внутрішньо переміщеній особі, оскільки надання атестату про припинення виплати пенсії в АР Крим не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про правомірність спірного рішення, з огляду на ненадання позивачем атестата про припинення виплати пенсії в АР Крим та відомостей про відсутність громадянства держави-окупанта.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 26.09.2017 №.

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою від 28.04.2023 про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.06.2023, надісланого 26.06.2023 вих. №2000-0302-9/86063, відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком з огляду на ненадання останньою атестата про припинення виплати пенсії в АР Крим.

Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернулась із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

На виконання названих норм Закону №1058-IV постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Порядок №22-1 також регулює питання поновлення виплати пенсії, що є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Пунктом 2.8 Порядку № 22-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.23 Порядку №22-1 передбачено, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Згідно із пунктом 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

З налізу наведених вище норм права вбачається, що підставою для вчинення дій, спрямованих на поновлення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Водночас обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивачем до відповідача із заявою про поновлення раніше призначеної пенсії, як і відсутнє рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Наявні в матеріалах справи заява від 28.04.2023 про призначення пенсії за віком, а також рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.06.2023, надісланого 26.06.2023 вих. №2000-0302-9/86063, про відмову у призначенні пенсії за віком жодним чином не корелюються із заявленими позовними вимогами (предметом спору) щодо визнання незаконними дій відповідача щодо непоновлення пенсійних виплат позивачу та зобов`язання відповідача поновити такі виплати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача щодо незаконності відмови відповідача у поновленні позивачу пенсії за віком.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою саме про поновлення пенсії з наданням відповідних документів.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та наведених сторонами аргументів, суд дійшов висновку про відсутність з боку відповідача протиправних дій щодо позивача. Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не надано доказів понесення ним судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню на користь відповідача не підлягають.

Водночас, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 відстрочено позивачу сплату судового збору до прийняття судом рішення у справі. При цьому станом на момент прийняття рішення позивачем судовий збір сплачено не було.

За приписами статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина перша).

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, враховуючи, що судом відстрочено позивачу сплату судового збору до прийняття рішення у справі і станом на момент прийняття рішення позивачем судовий збір не сплачено, зважаючи на відмову у задоволенні позову, з позивача слід стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Київського окружного адміністративного суду судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання адміністративного позову немайнового характеру.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів - ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, Код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA4010001, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмір 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.