Справа № 194/531/24
Суддя: Корягін В. О.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/531/24
Номер провадження № 2-а/194/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернівського ВП №1 Павлоградського ВП Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному, та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Тернівського ВП №1 Павлоградського ВП Дніпропетровької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному, та закриття провадження у справі. Просить також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 28 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Тернівського ВП №1 Павлоградського ВП Дніпропетровької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному, та закриття провадження у справі, залишено без руху у зв`язку з тим, що: позивачем додано до позовної заяви копію постанови, яку через неналежну якість не можливо прочитати, не можливо прочитати прізвище особи, яка розглядала справу, суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи; позивачем не зазначено з яких підстав Тернівський ВП №1 Павлоградського ВП Дніпропетровської області може бути відповідачем по справі; позивачем не сплачено судовий збір за подання позову до суду.

Вищезазначену ухвалу суду доставлено до електронної скриньки позивача ОСОБА_1 28 березня 2024 року о 17:54:56, про що свідчать довідки про доставку електронного листа.

Крім того, вищезазначена ухвала суду направлялася на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним в позовній заяві, та повернулася до суду, про що свідчить поштове повідомлення з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до ч.5,6 ст. 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 отримав ухвалу суду від 28 березня 2024 року 29 березня 2024 року.

Станом на 21 травня 2024 року недоліки позовної заяви не усунуті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Так, у справі «Ashingdane проти Сполученого Королівства» (№ 8225/78, рішення від 28 травня 1985 року) ЄСПЛ зазначив, що якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд повинен з`ясувати, чи не порушує встановлене обмеження саму суть цього права, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою.

Отже, з урахуванням того, що позивачу судом надався строк для усунення недоліків, та оскільки позивач не усунув усі недоліки, які зазначенні в ухвалі суду від 28 березня 2024 року, а саме до позовної заяви позивачем додано копію постанови, яку через неналежну якість не можливо прочитати, не можливо прочитати прізвище особи, яка розглядала справу, суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи, не зазначено з яких підстав Тернівський ВП №1 Павлоградського ВП Дніпропетровської області може бути відповідачем по справі, не сплачено судовий збір за подання позову до суду, суддя на підставі п.1 ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 294 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернівського ВП №1 Павлоградського ВП Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному, та закриття провадження у справі, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отриманні її копії.

Суддя В.О. Корягін