Справа № 200/1526/24
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року Справа№200/1526/24

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (спрощене провадження) адміністративну справу за позовом

Костянтинівської окружної прокуратури (Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 260)

до Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області (вул. Адміністративна, буд. 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143) відповідач 1,

Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (вул. Адміністративна, 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143) відповідач 2,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Відділ освіти Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області (вул. Адміністративна, 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Костянтинівська окружна прокуратура, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Іллінівської сільської рада Краматорського району Донецької області, Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа: Відділ освіти Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області (вул. Адміністративна, 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області та Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області щодо невжиття заходів з державної реєстрації права комунальної власності Іллінівської сільської територіальної громади на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, загальною площею 4101,4 кв.м.;

- зобов`язати Іллінівську сільську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Іллінівської сільської територіальної громади на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, загальною площею 4101,4 кв.м.

20 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30 квітня 2024 року від Відділу освіти Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу.

01 травня 2024 року від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позову.

03 травня 2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача 2, у якій позивач зазначив, що відзив подано із порушенням строків, визначених судом та ст. 162 КАС України, що є підставою для розгляду справи за наявними матеріалами без урахування доводів відзиву відповідача 2, проте по суті відзиву його доводи заперечив.

Відповідач 1 відзиву на адміністративний позов не надав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6, 8 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Абзацом другим підпункту 15.16 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

В газеті "Голос України" від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистеми (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.

З урахуванням статті 253 Цивільного кодексу України підсистеми "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно починають функціонувати з 5 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 25 Положення про ЄСІТС процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

Ухвалу суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 20 березня 2024 року відповідачем 1 отримано 20.03.2024 року о 15:31 год, а адміністративний позов 15.03.24 о 18:10 год, згідно довідок про доставку електронного листа до електронного кабінету Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Відповідач 1 станом на 21 травня 2024 року відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши наявні матеріали справи встановив наступне.

Позивач, Костянтинівська окружна прокуратура в особі керівника Олександра М`ясоєдова, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу , місце реєстрації, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 260, організаційно-правова форма - державна організація (установа, заклад), основний вид діяльності (КВЕД) 84.23 Діяльність у сфері юстиції та правосуддя, звертається до суду в інтересах держави.

Статтею 131-1 Конституції України установлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

В обґрунтування наявності обставин звернення до суду позивачем зазначено, що інтереси держави у даному спорі полягають у необхідності дотримання всіма суб`єктами права власності, зокрема і відповідачами, єдиного законодавчо визначеного порядку набуття та державної реєстрації речових прав на об`єкти нерухомості, закріпленого ст. 182, ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 334 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV, з метою забезпечення належного обліку, збереження та утримання таких об`єктів.

У спірних правовідносинах порушення інтересів держави полягає у допущенні відповідачами тривалої протиправної бездіяльності у сфері належного управління об`єктами права комунальної власності, що втілилась у невжитті заходів з оформлення правовстановлюючих документів Іллінівської сільської територіальної громади на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, передбачених Законом України № 1952-ІV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (із змінами), що створює загрозу для зловживань під час розпорядження таким об`єктом, може сприяти його можливому незаконному вибуттю з комунальної власності.

Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно унеможливлює судовий захист прав та інтересів Іллінівської сільської територіальної громади як фактичного власника таких об`єктів у разі виникнення відповідного спору, а також вчинення операцій щодо передачі такого майна у користування третім особам з укладанням відповідних угод, подальшу державну реєстрацію похідних речових прав на таке майно (оренди, оперативного користування тощо), вжиття заходів щодо поліпшення технічного стану даних об`єктів шляхом їх реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Також, позивач вказав на відсутність компетентного суб`єкта владних повноважень, який має захищати порушені інтереси держави, оскільки законодавством не визначено орган, який би мав повноваження щодо судового захисту інтересів держави, зокрема, шляхом подання адміністративного позову зобов`язального характеру до органу місцевого самоврядування та військової адміністрації населеного пункту у випадку допущення останніми протиправної бездіяльності у сфері управління комунальним майном.

Поряд із цим, особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є саме те, що кожен із таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним і не перебуває у підпорядкуванні жодного органу, тому позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення контролю за правомірністю дій та рішень органів місцевого самоврядування.

Тож, позивач покликаючись на приписи ч. 5 ст. 53 КАС України зазначає, що у разі відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

З урахуванням того, що поняття «інтереси держави», відповідно до Рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999, є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Така правова позиція висвітлена Верховним Судом у постановах у справі від 13.03.2018 № 911/620/17 та від 13.11.2018 у справі № 910/2989/18.

При цьому, в основі інтересів держави, згідно вказаного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

У резолютивній частині рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 зазначено, що прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Отже, «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів). Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами єдиного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 26 липня 2018 року у справі № 926/1111/15, від 19 вересня 2019 року у справі № 815/724/15, від 05 листопада 2019 року у справі № 804/4585/18, від 28 січня 2021 року у справі № 380/3398/20, від 05 жовтня 2021 року у справі № 380/2266/21, від 02 грудня 2021 року у справі № 320/10736/20 та від 23 грудня 2021 року у справі № 0440/6596/18.

Звернення прокурора до суду у контексті спірних правовідносин спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні відновлення законності у сфері майнових правовідносин, що свідчить про наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

У постанові від 16 березня 2023 року у справі № 140/2916/22 Верховний Суд виснував, що позови прокурора до органу місцевого самоврядування за загальним правилом подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави. При цьому інтереси держави, у тому числі, охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як благоустрій населених пунктів, розпорядження землями (майном) державної та комунальної власності.

Відтак, виходячи зі змісту позовної заяви у цій справі наявний державний та суспільний інтерес, який полягає у необхідності дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності у сфері майнових правовідносин територіальної громади.

Відтак, суд дійшов висновку, що, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві прокурор належним чином обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що статтями 13 та 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені Українського народу права власника в межах, визначених Конституцією.

Однак, незважаючи на те, що органом місцевого самоврядування (Іллінівською сільською радою), уповноваженим управляти спірним комунальним майном, прийнято відповідні розпорядчі документи та акт приймання-передачі, якими засвідчено факт передачі зі спільної власності територіальних громад та прийняття до комунальної власності Іллінівської сільської територіальної громади будівлю вказаного навчального закладу, в порушення ст.ст. 10, 16, 29, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» заходи для оформлення та державної реєстрації права власності на спірний об`єкт не вжито.

Крім того, з огляду на зміст та характер листування з прокуратурою Іллінівська сільська військова адміністрація обізнана щодо розташування на території громади будівлі Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області та перебування її на балансі відділу освіти Іллінівської сільської ради.

Втім, попри це, Іллінівською сільською військовою адміністрацією, яка наразі відповідно до вимог ст.ст. 10, 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є єдиним органом, уповноваженим управляти комунальним майном Іллінівської сільської територіальної громади, також заходи щодо державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за Іллінівською сільською територіальною громадою не вживались.

Таким чином, відповідачами як суб`єктами управління комунальним майном, що належить Іллінівській сільській територіальній громаді Краматорського району Донецької області, протягом тривалого часу (фактично понад 6 років) за наявності законодавчих підстав та відповідних повноважень допущено тривалу протиправну бездіяльність, що полягає у невжитті ними юридично значимих та обов`язкових у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дій, спрямованих на звернення до суб`єкта державної реєстрації та проведення державної реєстрації права комунальної власності Іллінівської сільської територіальної громади на вищезазначений об`єкт нерухомості.

Відтак, позивач вважає, що відповідачі не діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією та законами України, своєчасно, тобто протягом розумного строку, добросовісно та розсудливо, а також пропорційно, що є порушенням ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому потребує негайного реагування та захисту відповідних інтересів держави.

Відповідач 1 - Іллінівська сільська рада Краматорського району Донецької області, , місце реєстрації, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Адміністративна, буд. 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143, організаційно-правова форма: орган місцевого самоврядування.

Відповідач 2 - Іллінівська сільська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, , місце реєстрації, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Адміністративна, 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143, організаційно-правова форма: орган державної влади.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX; від 18.04.2022 року № 2593/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX; від 17.05.2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ; від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX; від 07.11.2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX; від 06.02.2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX; від 01.05.2023 року № 254/23, затвердженим Законом України від 02.05.2023 року № 3057-IX, від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України 06 лютого 2024 року № 3564-IX, від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України 08 травня 2024 року № 3684-IX, воєнний стан продовжений, воєнний стан продовжений.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 6, 8 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII), на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.

Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації.

Начальником військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) може бути призначений відповідний сільський, селищний, міський голова.

Фінансування діяльності військових адміністрацій із виконання повноважень органів місцевого самоврядування здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, виконання інших функцій - за рахунок коштів Державного бюджету України.

Загальне керівництво діяльністю військових адміністрацій населених пунктів здійснюють керівники відповідних районних державних адміністрацій або начальники районних військових адміністрацій (у разі їх утворення).

Безпосереднє керівництво військовими адміністраціями здійснюють їхні начальники.

Військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону № 389-VIII, у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування: начальник військової адміністрації: крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови; може затвердити тимчасову структуру виконавчих органів сільської, селищної, міської ради (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду); апарат сільської, селищної, міської ради та її виконавчого комітету, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 цієї частини), комунальні підприємства, установи та організації відповідної територіальної громади підпорядковуються начальнику відповідної військової адміністрації.

Указом Президента від 14.04.2023 № 226/2023 утворено Іллінівську сільську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області.

Постановою Верховної Ради України від 30.05.2023 № 3134-IX визначено, що у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району, крім повноважень, віднесених до його компетенції Законом України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює повноваження відповідної сільської ради.

Водночас, ч. 2 ст. 9 Закону № 389-VIII визначено, що в умовах воєнного стану органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

У постанові від 18.10.2023 року у справі № 620/7714/22 Верховним Судом виснувано, що закон передбачає можливість лише тимчасового виконання військовими адміністраціями повноважень обласних рад, а випадки, за яких повноваження відповідної обласної та/або районної ради переходять до військових адміністрацій, чітко визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Саме лише введення в Україні воєнного стану та утворення військових адміністрацій до таких наслідків не призводять і не є самостійними та достатніми підставами для цього, тобто обласні ради після введення в Україні воєнного стану продовжують виконувати свої повноваження, надані їм Конституцією України, вищевказаним Законом та іншими законами України, до виникнення передбачених законом підстав для їх передання відповідним військовим адміністраціям, поряд з цим випадки, за яких повноваження відповідної обласної та/або районної ради переходять до військових адміністрацій, визначені частиною ст.ст. 10, 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідач 2 проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що з метою проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району Донецької області, загальною площею 4101,4 кв.м. були здійснені заходи з виготовлення технічного паспорту на вищезазначену будівлю, технічний паспорт був виготовлений 05.07.2019 року на замовлення балансоутримувача відділу освіти Іллінівської сільської ради.

Також відповідач 2 зазначає, що Іллінівською сільською радою Краматорського району Донецької області було вжито заходів з реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0130, площею 0,6606 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти.

З-поміж іншого відповідач 2 зазначає, що згідно з підпунктом 2.2 пункту 2 розділу І наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (із змінами) територія Іллінівської сільської територіальної громади відносилася до території активних бойових дій з 25.02.2022 року по 18.08.2023 року, а згідно з підпунктом 3.2 пункту З розділу І з 18.08.2023 року відноситься до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Відповідач 2 просить суд звернути увагу на те, що протягом 2022, 2023 та станом на 29.04.2024 рік Іллінівська сільська територіальна громада відносилася до території активних бойових дій, а Іллінівська сільська військова адміністрація Краматорського району Донецької області утворена відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2023 року № 226/2023, здійснювала свою діяльність у надто складних умовах.

Дослідивши доводи сторін та докази, надані ними на їх обґрунтування, суд установив наступне.

Рішенням Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (далі Іллінівська сільська рада) від 06.01.2017 № І/1-10, на виконання вимог ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», припинено юридичну особу - Іллічівську сільську раду () шляхом приєднання до Іллінівської сільської ради (), яку визначено правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Іллічівської сільської ради.

Згідно рішення Іллінівської сільської ради від 05.10.2017 № І/13-4, прийнято у спільну власність територіальних громад сел, селищ, що знаходилися в управлінні Іллінівської сільської ради з 01.01.2018 року на баланс відділу освіти Іллінівської сільської ради майнові комплекси закладів освіти із спільної власності територіальних громад сел, селищ, що знаходяться в управлінні районної ради з балансу відділу освіти Костянтинівської райдержадміністрації (додаток 1) згідно актів приймання приймання-передачі майна

Додатком 1 до рішення Іллінівської сільської ради від 05.10.2017 № І/13-4 затверджено Перелік об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, що знаходиться в управлінні районної ради та передається у спільну власність територіальних громад сіл, селищ що знаходиться в управлінні Іллінівської сільської ради, до якого включено будівлю Іллінівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Костянтинівської районної ради Донецької області, хазяйська будівля, димова труба металева на котельні диам. 65 м 2 ,з кількістю штатних одиниць-68,89, адреса: с. Іллінівка, вул. Центральна, 65.

Рішенням Іллінівської сільської ради від 05.06.2018 № І/24-21 затверджено опорним закладом загальної середньої освіти на території Іллінівської сільської ради Іллінівську спеціалізовану школу І-Ш ступенів Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області з 05.07.2018 року та змінено найменування на Іллінівський опорний заклад загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

На підставі рішення виконавчого комітету Іллінівської сільської ради від 28.09.2018 № 125 будівля вказаного закладу освіти з 01.10.2018 передана на баланс відділу освіти Іллінівської сільської ради, що підтверджено переліком об`єктів, що передаються на баланс відділу освіти Іллінівської сільської ради та актом приймання-передачі основних засобів від 01.10.2018 року.

Рішенням Іллінівської сільської ради від 08.02.2022 № VІІІ/15-23 вищезазначений заклад освіти перейменовано на Іллінівський опорний заклад загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області.

Технічний паспорт на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, виготовлений 05.07.2019 на замовлення балансоутримувача відділу освіти Іллінівської сільської ради, загальна площа її приміщень складає 4101,4 квадратних метрів.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 364831411 від 07.02.2024 року), інформація про реєстрацію права власності на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, на момент формування довідки відсутня.

Костянтинівська окружна прокуратура 08.02.2024 року за №52-594ВИХ-24 скерувала Начальнику Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області запит відносно оформлення Іллінівською сільською радою права власності на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області та надання до Костянтинівської окружної прокуратури належним чином завірених копій наступних документів: чи належить даний об`єкт нерухомого майна до комунальної власності Іллінівської сільської територіальної громади; за наявності надати рішення про затвердження передання вищезазначеного об`єкту у комунальну власність, документи на підставі яких прийнято таке рішення; правовстановлюючі документи на зазначений об`єкт (в тому числі свідоцтво про право власності, технічний паспорт), рішення про передачу об`єкта на баланс, рішення про прийняття на баланс, акт прийняття-передачі, відомості про балансову вартість об`єкту, тощо; відомості стосовно оформлення Іллінівською сільською радою права власності на вказану будівлю закладу освіти, в тому числі щодо внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав. Які саме вжито заходи, спрямовані на оформлення права власності? За наявності надати підтверджуючі документи; причини відсутності відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно стосовно оформлення Іллінівською сільською радою права власності на вказаний об`єкт.

Листом від 22.02.2024 року № вих 299/01-51 Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області повідомила Костянтинівську окружну прокуратуру, що станом на 20.02.2024 року Іллінівською сільською радою не вжиті заходи щодо переоформлення права власності на об`єкт освіти - Іллінівський опорний заклад загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області у зв`язку з вторгненням рф на територію України.

Відсутність реєстрації права власності на вказану будівлю за Іллінівською територіальною громадою підтверджується інформацією, наданою Комунальним підприємством «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» за вих. № 64 від 23.02.2024.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини справи щодо невжиття заходів щодо реєстрації права власності на об`єкт освіти - будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, підтверджуються відповідачем 2 та доказами наявними у матеріалах адміністративної справи, а тому вони не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-IX (далі Закон № 463-IX) визначає правові, організаційні та економічні засади функціонування і розвитку системи загальної середньої освіти.

Статтями 140, 143, 145 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 61 Закону № 463-IX, правові засади володіння, користування і розпорядження майном закладів загальної середньої освіти визначаються Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 80 Закону України «Про освіту» від 5 вересня 2017 року

№ 2145-VIII, до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Статтею 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону № 280/97-ВР, від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5, ст. 60 Закону № 280/97-ВР, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Приписами ч. 1 ст. 328 ЦК України установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 329 ЦК України визначено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV).

Відповідно до визначення закріпленого у п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 1952-IV, загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1952-IV, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Згідно положень п.п. 6, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності). Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про такий об`єкт в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Виходячи із системного аналізу наведених приписів нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що Іллінівська сільська рада Краматорського району Донецької області та, з моменту набуття відповідних повноважень, Іллінівська сільська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, як органи уповноважені управляти комунальним майном від імені територіальної громади, мали установлений законодавством обов`язок вживати заходи направлені на державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, задля належного захисту та реалізації права власності територіальної громади.

Однак, відповідачі 1 та 2 упродовж значного проміжку часу з 2017 року по теперішній час не вжили належних заходів для державної реєстрації права власності на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, що слід визначити як протиправну бездіяльність відносно реалізації майнових прав територіальної громади.

Поряд із цим, єдиною підставою для зволікання з реєстрацією права власності на означену будівлю відповідач 2 визначає військову агресію рф та віднесення території Іллінівської територіальної громади до території активних бойових дій.

Однак суд із такою позицією відповідача 2 погодитися не може з огляду на наступне.

Згідно підпункту 1 пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) aбo тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону № 1952-IV, на підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав у визначених випадках може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених абзацом першим цієї частини, або незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Поряд із цим, Наказом Міністерства юстиції України від 30.08.2022 року №3642/5 «Про внесення змін до наказів Міністерства юстиції України від 28 березня 2016 року №898/5 та від 25 листопада 2016 року №3359/5» визначено, що в умовах воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, місцезнаходженням якого є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження такого майна.

З огляду на означене, суд дійшов висновку, що відповідачі мали можливість вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, незалежно від її місцезнаходження, проте не здійснили цього, тобто ще до запровадження на території України воєнного стану та поширення активних бойових дій на територію Іллінівської територіальної громади, відповідач 1 - з 2017 року по 2023 рік, відповідач 2 - з 2023 року по теперішній час.

Будь-яких інших доводів та доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованих, об`єктивних обставин, що стали на заваді реєстрації права комунальної власності на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, відповідачами суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням приписів наведеної норми, суд дійшов висновку, що допущена відповідачами бездіяльність полягає у тривалому невчиненні дій, вчинення яких покладено на них законодавством, без урахування засад добросовісності, розсудливості та пропорційності в частині дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів територіальної громади, а також своєчасності реалізації наданих законом владних повноважень.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahalv. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги докази, наявні у матеріалах справи, а також виходячи з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту порушеного права територіальної громади.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Ураховуючи викладене, судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, доказів понесення витрат, пов`язаних з проведенням експертиз, позивачем не надано, свідки при розгляді справи не залучались.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Костянтинівської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу , Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 260) до Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області (, вул. Адміністративна, буд. 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143), Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (, вул. Адміністративна, 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Відділ освіти Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області (вул. Адміністративна, 42/3, с. Іллінівка, Краматорський район, Донецька область, 85143), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області та Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області щодо невжиття заходів з державної реєстрації права комунальної власності Іллінівської сільської територіальної громади на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, загальною площею 4101,4 кв.м.

Зобов`язати Іллінівську сільську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області вжити заходи щодо державної реєстрації права комунальної власності Іллінівської сільської територіальної громади на будівлю Іллінівського опорного закладу загальної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, розташованого за адресою: вул. Центральна, 65, с. Іллінівка, Краматорського району, Донецької області, загальною площею 4101,4 кв.м.

Повний текст рішення складено та підписано 21 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко