Справа № 580/10947/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Паламар П.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Справа № 580/10947/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Черкаській області

про визнання протиправної бездіяльності та

зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 25.10.2023 року №2300-0306-8/70647;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок з 01.06.2023 року та в подальшу виплату пенсії ОСОБА_1 , без застосування методу розрахунку, характерного для виконання робіт вахтовим методом, а відповідно до п.9 Постанови № 1307 від 09.12.2021 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 і від 26 вересня 2012 року № 886" з урахуванням отриманої заробітної плати одержаної за роботу в зоні відчуження з 17.11.1986 по 16.12.1986 року згідно табелю обліку робочого часу, довідки про заробітну плату з основного місця роботи та довідки про кратність оплати праці, враховуючи доплати за роботу в надурочний час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку з 01.06.2023 та виплати пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у розмірі фактичних збитків позивачеві, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження з 17.11.1986 по 16.12.1986 року.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок з 01.06.2023 року та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 9 Постанови № 1307 від 09.12.2021 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 і від 26 вересня 2012 року № 886" з урахуванням отриманої заробітної плати в зоні відчуження з 17.11.1986 по 16.12.1986 року згідно табелю обліку робочого часу, довідки про заробітну плату з основного місця роботи та довідки про кратність оплати праці, враховуючи доплати за роботу в надурочний час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Відповідач для виконання п. 3 постанови КМУ від 9 грудня 2021 року №1307, якою передбачено здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за документами, що містяться в матеріалах пенсійних справ на найбільш вигідних умовах, зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача за документами, наявними в пенсійній справі, у т.ч. на підставі зазначеної вище довідки про заробітну плату в зоні ЧАЕС.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що доплата за вихідні дні та за роботу в надурочний час, яка виконувалася вахтовим методом, не проводилась.

При цьому, Апелянт повідомив, що в ході перевірки пенсійної справи Позивача, проведеної Головним управлінням в травні 2023 року, встановлено, що розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії необхідно провести як працівникові, який працював вахтовим методом, з урахуванням заробітної плати, фактично нарахованої за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, без урахування доплати за роботу в надурочний час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні.

На підставі цього з 01.06.2023 розмір пенсії Позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства. Пенсію обчислено з п?ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на відповідний рік, з урахуванням середньомісячного коефіцієнта заробітної плати.

Додатково Апелянт зазначив, що листом від 21.07.2023 №8640-9405/М-03/8-2300/23 Головне управління рекомендувало Позивачу звернутися до підприємства для отримання вірних довідок та надати їх для перерахунку до органів Пенсійного фонду.

При цьому Апелянт зазначив, що усі вищевикладені доводи не були враховані судом першої інстанції при розгляді справи по суті позовних вимог.

Також пенсійний орган вважає, що судом першої інстанції не дотримано положень статті 242 КАС України щодо обґрунтованості судового рішення, що свідчить про недотримання норм процесуального права, а тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 та 20.03.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін зазначаючи доводи, які вже були викладені ним у його позовній заяві та наполягаючи на тому, що протягом спірного періоду перебував саме у відрядженні.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію на підставі Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

01.06.2023 Відповідачем проведено перерахунок пенсії Позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 №1307, розмір пенсії обчислено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на відповідний рік, з урахуванням середньомісячного коефіцієнта заробітної плати 2,90126 (6000,00 грн (мінімальна заробітна плата на 01.01.2021) х 5/10340,35 грн (середня заробітна плата (дохід) за 2020 рік)) і становить 16238,08 грн. Повідомлено, що не враховано довідку про заробітну плату від 14.02.2007 №11.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/6761/23 від 01.09.2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.07.2023 про перерахунок пенсії та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 18.09.2023, в якій просив перерахувати та виплатити йому пенсію з 01.06.2023 відповідно до п. 9 Постанови від 09.12.2021 №1307 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 і від 26 вересня 2012 року №886", з урахуванням отриманої заробітної плати одержаної в зоні відчуження з 17.11.1986 по 16.12.1986 згідно табелю обліку робочого часу та довідки про кратність оплати праці.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішенням від 10.10.2023 №09 зазначив про відсутність підстав для перерахунку пенсії Позивача та обчислення пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків з урахуванням наданих Позивачем довідок та відмовив у проведенні такого перерахунку.

На звернення Позивача, Відповідач листом від 30.10.2023 №14292-13264/М-03/8-2300/23 року повторно повідомив про відмову провести перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати з 17.11.1986 по 16.12.1986 року.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки №137 від 08.07.1997 року, за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по місцю основної роботи в Канівському АТПО «Южатоменергострой» (Дніпробуд) виплачена заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпофради від 10 червня 1986 року за №207-7 в населеному пункті м. Чорнобиль, с. Копачі з 17.11.1986 по 16.12.1986 року в розмірі 720крб.45 коп. /коефіцієнт 4/т.1 а.с.8/.

Також довідкою №11 від 14.02.2007 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС узгоджується отримання заробітньої плати за підвищеними тарифними ставками з конкретно визначеними днями/год та встановленою ставкою з урахуванням кратності, яка включає також доплату за роботу в надурочний час та за роботу у вихідні та святкові дні у двократному розмірі/т.1 а.с. 114/.

Відповідно до довідки №10 від 14.02.2007 року, виданої ЗАТ «Дніпробуд», вказано, що Позивач в період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС був направлений у відрядження з 17.11.1986 по 16.12.1986 відповідно до наказу №574 від 14.11.1986 /т.1 а.с. 111/.

У довідці №124-к від 09.06.1997року, виданій ВАТ «Вишгороденергобудтранс» вказано м. Чорнобиль, ПУСО Лелев с. Підлісне з 17 листопада по 16 грудня 1986 року, м. Чорнобиль ІІ зона ЧАЕС, оплата праці - кратність 3, ПУСО Лелев, с. Підлісне 2 зона ЧАЕС оплата II праці - кратність 4. /т.1 а.с. 13/.

В табелі обліку робочого часу вказані розмір заробітної плати, премії, добові/т.1 а.с. 116-117/.

8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 23.11.2011 №1210 зі змінами від 09.12.2021 №1307(далі - Порядок №1210).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Слід зазначити, що спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі по тексту також - Закон № 796-XII).

Відповідно до положень ст. 1 Закону № 796-XII, даний Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Так, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначений приписами Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210.

Згідно з п. п. 4 п. 3 Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).

Відповідно до п. 4 Порядку № 1210, якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.

Згідно з Інструкцією про службові відрядження в межах СРСР, затвердженої Мінфіном СРСР, Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 15 лютого 1980 року № 30, на працівників, які перебували у службовому відрядженні, поширювався режим праці і відпочинку, встановлений за місцем відрядження.

Особам, які виїжджали у службове відрядження на об`єкти (ділянки), на яких роботи провадились вахтовим методом, надавалось посвідчення про відрядження (постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 3 грудня 1981 № 333-21-100).

Держкомпраці СРСР листом від 13.03.1986 № 116 роз`яснив, що відповідно до чинного законодавства право введення безперервного графіка роботи з підсумованим обліком робочого часу працівників підприємств, незалежно від їх відомчої підпорядкованості (включаючи осіб, тимчасово переведених і відряджених), надано керівникам підприємств, організацій і установ за погодженням з відповідними профспілковими комітетами.

На виконання постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 22 травня 1986 року № 583 «Про заходи про забезпечення введення в експлуатацію резервних енергоблоків ЧАЕС» та на підставі Типового положення про вахтовий метод, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 3 грудня 1981 року № 333-21-100, зі змінами, наказом Міністерства енергетики і електрифікації СРСР від 17.07.1986 № 391 було затверджено Тимчасове положення про вахтовий метод організації робіт на Чорнобильській АЕС. Було встановлено, що вахтовим методом виконуються експлуатаційні, ремонтні, будівельно-монтажні та інші роботи. Відповідальність за формування і комплектування вахт покладалася на Головне виробниче управління по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, керівництво ЧАЕС, Управління будівництва ЧАЕС, субпідрядні і інші організації і підприємства, що брали участь в аварійно-відновлювальних роботах.

При вахтовому методі виконання зазначених робіт встановлювався підсумований облік робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин, встановленого законодавством.

Тривалість щоденної роботи (зміни) було дозволено встановлювати адміністрацією в залежності від специфіки робіт та при забезпеченні вимог радіаційної безпеки, але не більше як 2 години (для оперативного персоналу пультів і щитів управління - не більше 8 годин), із скороченням робочого часу в інший час облікового періоду або наданням додаткових днів відпочинку із розрахунку один день відпочинку за кожні 6 годин перепрацювання.

При вахтовому методі виконання робіт премія нараховувалась без врахування оплати днів відгулів і без врахування оплати за час проїзду з базового селища до місця виконання робіт, що провадилась виходячи з одинарної тарифної ставки (окладу).

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що Порядком № 1210 одночасно передбачено можливість визначення розміру пенсії особи у залежності від заробітку як за час роботи по вахтовому методу, так і у залежності від заробітку за час роботи у звичайному режимі під час перебування у відрядженні.

11. Разом з тим, у апеляційній скарзі Апелянт наполягає на тому, що доплати за роботу у понаднормовий час та роботу у вихідні дні, яка виконувалася вахтовим методом, не проводились, а тому немає правових підстав для здійснення перерахунку з урахуванням спірної довідки, оскільки вона включає такі доплати.

За цих обставин колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

12. Так, застосування вахтового методу організації робіт було дозволено в будівельно-монтажних трестах і прирівняних до них організаціях, в ремонтно-будівельних трестах і прирівняних до них організаціях, на які було поширено чинність постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 14 серпня 1986 року № 971 та на підприємствах торгівлі, громадського харчування, зв`язку, транспорту, установ охорони здоров`я і інших, які було зобов`язано обслуговувати колективи вахтовиків.

13. Разом з тим, об`єктивні докази на підтвердження того, що робота, яку виконував ОСОБА_1 під час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, була організована саме вахтовим методом, відсутні.

14. Окрім того, Відповідачем не надано доказів, і судом не встановлено, що на момент здійснення Позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 14.11.1986 по 16.12.1986 на підприємстві, з якого Позивач був відряджений на вказані роботи видавався наказ про впровадження вахтового методу роботи.

15. Разом з тим, згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Втім, Відповідачем не наведено жодних тверджень та доказів, які підтверджують виконання Позивачем робіт саме вахтовим методом.

Разом з тим, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

16. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що Позивач у відрядженні виконував роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка не була організована вахтовим методом.

17. За таких обставин посилання Відповідача на необхідність обчислювати позивачу пенсію за п. 4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є безпідставним.

18. Також, відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 02.05.2018 по справі № №646/9471/15-а, в якій Верховним Судом визначено ознаки фактичного виконання ліквідаційних робіт вахтовим методом, а саме вказано, що здійснення робіт вахтовим методом підтверджується: «фактом надання позивачу 16 днів відгулів (242 відпрацьованих год. - (24 дні х 6 год. норма роб.часу)= 98 год перепрацювання : 6 год для 1 дня відпочинку = 16.3 дні додаткових відгулів); оплатою дороги; відсутності подвійної оплати у вихідні (святкові) дні та у нічний чи понаднормовий час.»

З табелю обліку робочого часу ОСОБА_1 вбачається, що Позивач працював з 14.11.1986 по 16.12.1986 щоденно без вихідних днів /т.1 а.с.116-117/.

З довідки від 14.02.2007 вбачається, що Позивачу здійснювалися доплати за роботу в неурочний час та за роботу у вихідні та святкові дні /т.1 а.с.114/.

Доказів надання додаткових відгулів та оплати дороги з наявних в матеріалах справи доказів не встановлено та Відповідачем протилежного не доведено.

19. Окрім того, як вже зазначалося раніше, у матеріалах справи відсутні посилання, що Позивач виконував роботу саме по вахтовому методу. Натомість, відповідно до довідки №10 від 14.02.2007 року, виданої ЗАТ «Дніпробуд», вказано, що Позивач в період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС був направлений у відрядження з 17.11.1986 по 16.12.1986 відповідно до наказу №574 від 14.11.1986 /т.1 а.с. 111/. Вказане підтверджується також актом зустрічної звірки №13 від 16.03.2007 /т.1 а.с. 121/.

20. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що об`єктивні докази на підтвердження того, що робота, яку виконував ОСОБА_1 під час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, була організована вахтовим методом, відсутні. А тому є протиправним рішення Відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії відповідно до п. 9 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 в редакції станом на 01.12.2022 року згідно змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України №1307 від 09.12.2021 з урахуванням отриманої заробітної плати в зоні відчуження з 17.11.1986 по 16.12.1986 року згідно табелю обліку робочого часу, довідки про заробітну плату з основного місця роботи та довідки про кратність оплати праці, враховуючи доплати за роботу в надурочний час та доплати за роботу у вихідні та святкові дні та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією.

21. Твердження Апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вимога обґрунтовувати свої рішення, не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

22. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.

24. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 20 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І.Мєзєнцев