Справа № 520/7750/24
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 травня 2024 року справа №520/7750/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами загального позовного провадження

адміністративну справу

за позовною заявою UAB "Axis Industries" в особі Представництва "АБ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ"

до Головного управління ДПС у місті Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

UAB "Axis Industries" в особі Представництва "АБ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ" (далі по тексту - позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у місті Києві (далі по тексту - ГУ ДПС у місті Києві), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.12.2023 №2;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.12.2023 №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами перевірки ГУ ДПС у місті Києві прийнято податкові повідомлення-рішення №2, №2, якими визначено представництву "АБ "Ексіс Індастріз" податкове зобов`язання з ПДВ за серпень 2023 року на 9 006 203 грн та штрафу у сумі 3 400 грн за порушення порядку реєстрації податкових накладних. Позивач вважає вказані рішення податкового органу протиправними, а відтак просить суд їх скасувати

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Справу вирішено судом розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 08.05.2024 із повідомленням учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач 07.05.2024 направив поштою відзив на позовну заяву, який надійшов до канцелярії суду 13.05.2024. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що на рахунках підприємства обліковується дебіторська заборгованість, яка є сумнівною.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв`язку із чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судове засідання по суті справи представники сторін не з?явились. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

На підставі направлень від 18.10.2023 №18834/26-15-07-02-03, від 20.10.2023 №19045/26-15-07-02-03, від 25.10.2023 №19340/26-15-07-02-03, від 25.10.2023 №19341/26- 15-07-02-03, виданих Головним управлінням ДІІС у місті Києві, згідно наказу Головного управління ДПС у місті Києві від 18.10.2023 №5132-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку представництва "АБ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ" () з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2022 року, січень 2023 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.09.2023 №).

Результати перевірки оформлені Актом від 14.11.2023 №74156/26-15-07-02-03-03/26620119.

Перевіркою встановлено порушення:

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено завищення суми від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за серпень 2023 року на 9 006 203 гривень.

- п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 №137/28267, не виписано (не оформлено) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у місті Києві від 15.12.2023 №2, №2.

Позивачем було подано заперечення до Акту перевірки та скаргу на прийняті податкові повідомлення-рішення.

Рішенням про результати розгляду скарги від 20.02.2024 Державна податкова служба України залишила без змін ППР ГУ ДПС у місті Києві від 15.12.2023 №2, №2, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та, як наслідок, прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, став висновок про сумнівність заборгованості, яка обліковується по рахунку 3711 за зобов?язаннями з контрагентами ТОВ "Інтерінвест-Груп" (код 40839860); ТОВ "Пульс автоматизовані рішення 92" (код 42673255); ТОВ "Тепло-Квар" (код 34329599); ТОВ "Група Компаній "Сінерджи" (код 39616396); ТОВ "Арована Вайлет Фьюжн" (код 40479775), ПП "Полтавський будівельний центр" (код 34825656).

Перевіркою встановлено і не спростовано у ході судового розгляду, що позивач станом на час проведення перевірки мав основні засоби (машини та обладнання, транспортні засоби), на балансі підприємства власні приміщення відсутні, проте ним орендувались приміщення площею всього 1 142,0 м2 (станом на 07.11.2023 всього 222 м2) (п. 2.7., 2.8. Акту перевірки). У третьому кварталі 2023 року позивач мав трьох найманих працівників (п. 2.10 Акту перевірки).

Крім того, позивачем було укладено договір підряду з КП «Харківські теплові мережі» () від 28.09.2016 №UDHEEP-KHTM- ICB-17 для проектування, виготовлення, проведення випробувань, доставки, монтажу, завершення і введення в експлуатацію певних об`єктів, а саме «встановлення теплових лічильників та іншого механічного і електричного обладнання пунктів в теплових пунктах житлових будинків в м. Харків». Для виконання вказаного договору Позивачем залучались вказані вище контрагенти, заборгованість яких в подальшому була визнана сумнівною.

До перевірки надано лист направлений АБ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ" на адресу КП "Харківські теплові мережі" () №10.1/2022-А1-9 від 24.02.2022 стосовно призупинення виконання контракту від 28.09.2016 №UDHEEP-KHTM-ICB-17, де повідомлено, що узв?язку з військовими діями російської федерації на території України виконавець зобов`язаний призупинити виконання робіт відповідно до статті 37 загальних умов та положень контракту через обставини, що не залежать від можливостей та волі сторін контракту та лист №10.1/2022-AI-23 від 29.04.2022 стосовно призупинення виконання контракту від 28.09.2016 №UDHEEP-KHTM-ICB-17, де повідомив, що про умови розірвання контракту, а саме:

1. Замовник приймає всі роботи та поставлене обладнання виконавця вартістю 1 279 655 євро за роботи, фактично виконані до 24.02.2022.

2. Протягом 30 днів після розірвання договору замовник повинен заплатити виконавцю за всі роботи, фактично виконані до 24.02.2022.

3. Протягом 30 днів після розірвання контракту замовник повинен, заплатити виконавцю всі утримані суми, які становлять 507 697,44 євро.

4. Замовник компенсує всі збитки та витрати виконавця, пов`язані з розірванням контрактів із субпідрядниками.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 07.02.2023 сторони погодили обладнання, що буде передано від підрядника замовнику.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 09.02.2023 сторони погодили перелік об?єктів для видачі сертифікату завершення робіт.

Відповідно до додаткової угоди №3 від 09.02.2023 сторони уточнили загальну вартість 71 об`єкта, яка складає 36 181,37 грн та перелік установок і обов`язкових запасних частин, що поставляються з території країни замовника за контрактом, загальна вартість яких становить 4238 580,32 грн.

Відповідно до додаткової угоди №4 від 23.02.2023 підтверджено приймання обладнання для 107 об?єктів.

Відповідач не висловлював сумнівів щодо можливості виконання Позивачем контракту від 28.09.2016 № UDHEEP-KHTM-ICB-17, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що Позивач мав відповідну матеріально-технічну базу, виробничі і складські потужності для виконання цього контракту.

З Акту перевірки вбачається, що по рах. 15 обліковуються придбані у вказаних вище контрагентів послуги та матеріали, а саме: монтаж теплового лічильника та кульової фланцевої запірної арматури, будівельні роботи, встановлення тепловимірювальної станції, включно з електро-монтажними роботами, тестування, очищення ділянки після завершення, введення в експлуатацію та запуск, метрологічна експертиза проектної документації переробка модуля у дзеркальне положення, розробка проектно-кошторисної документації та інші, що, виходячи з предмету контракту від 28.09.2016 №UDHEEP-KHTM-ICB-17, відповідають розумній економічній меті.

Вказана інформація в сукупності з іншими доказами переконує суд, що виконання контракту від 28.09.2016 №UDHEEP-KHTM-ICB-17 є складним, відбувалось із залученням великої кількості контрагентів, приймання виконаних робіт здійснювалось тривалий час, в тому числі після складання повідомлення про призупинення контракту.

На сторінці 15 акту перевірки наведений узагальнений висновок відповідача, який став підставою для складання оскаржуваних ППР (дослівно): дебіторська заборгованість в сумі 25 067 351,56 грн є сумнівною, у зв`язку з тим, що умовами договорів зазначених вище, укладених з контрагентами ТОВ "Інтерінвест-Груп" (код 40839860); ТОВ "Пульс автоматизовані рішення 92" (код 42673255); ТОВ "Тепло-Квар" (код 34329599); ТОВ "Група Компаній "Сінерджи" (код 39616396); ТОВ "Арована Вайлет Фьюжн" (код 40479775), ПП "Полтавський будівельний центр" (код 34825656) не виконано, роботи, щодо стягнення даної заборгованості не проводились, виконання даних зобов`язань не вимагались, що в свою чергу, дає право стверджувати, що дані зобов`язання не пов`язані з наданням послуг або роботами". Суд з таким висновком не погоджується, оскільки він суперечить змісту акту перевірки та не ґрунтується на нормах законодавства.

На думку перевіряючого органу, заборгованість за зобов`язаннями з вказаними контрагентами підлягає включенню до резерву сумнівних боргів та на розмір такого резерву повинен бути збільшений фінансовий результат до оподаткування і відповідно зменшений податковий кредит.

Відповідно до підпункту 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про дебіторську заборгованість та її розкриття у фінансовій звітності визначає П(С)БО №10 Дебіторська заборгованість, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237.

Відповідно до п. 5 П(С)БО 10 дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума.

Згідно з п. 4 П(С)БО 10 чиста реалізаційна вартість дебіторської заборгованості - сума поточної дебіторської заборгованості за вирахуванням резерву сумнівних боргів. Сумнівний борг - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником.

Згідно з пунктом 4 П(С)БО 10 безнадійна дебіторська заборгованість - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності.

Отже, П(С)БО 10 розрізняє сумнівний борг та безнадійну дебіторську заборгованість. Різниця між ними полягає в тому на суму сумнівного боргу створюється резерв сумнівних боргів, а на безнадійну дебіторську заборгованість - ні.

Як вбачається з п. 8 П(С)БО 10, величина резерву сумнівних боргів визначається за одним із методів: застосування абсолютної суми сумнівної заборгованості; застосування коефіцієнта сумнівності.

За методом застосування абсолютної суми сумнівної заборгованості величина резерву визначається на підставі аналізу платоспроможності окремих дебіторів.

Величина резерву сумнівної заборгованості повинна визначатись за методом застосування абсолютної суми сумнівної заборгованості.

В Акті перевірки відповідачем зазначено відомості по відносинам з вищевказаними контрагентами. Станом на 31.08.2023 на рахунку 3711 бухгалтерського обліку обліковується дебіторська заборгованість, визначена відповідачем як сумнівна, а саме:

з ТОВ "ІНТЕРІНВЕСТ-ГРУ" (код 40839860) в розмірі 2 897 448,39 грн. у т.ч. ПДВ 482 908,06 грн. Дата виникнення заборгованості визначена податковим органом і не оспорюється платником податків - 2021 рік;

з ТОВ "ПУЛЬС АВТОМАТИЗОВАНІ РІШЕННЯ 92" (код 42673255) у розмірі 1 45 025,03 грн в т.ч. ПДВ 240 837,5 грн. Дата виникнення заборгованості визначена податковим органом і не оспорюється платником податків - 2021 рік;

з ТОВ "АРОВАНА ВАЙЛЕТ ФЬЮЖН" (код 40479775) у розмірі 3 358 002,83 грн у т.ч. ПДВ 559 667,1 грн. Дата виникнення заборгованості визначена податковим органом і не оспорюється платником податків - 2019 та 2021 рік;

з ТОВ "ТЕПЛО-КВАР" (код 34329599) в розмірі 8 990 881,28 грн. в т.ч. ПДВ 1 498 480,2 грн. Дата виникнення заборгованості визначена податковим органом і не оспорюється платником податків - 2019 рік;

з ТОВ "ГРУПА КОМПАНІЙ "СІНЕРДЖИ" (код 39616396) у розмірі 1 524 530,66 грн у т.ч ПДВ 254 088,4 грн. В акті перевірки встановлено укладення додаткової угоди від 05.07.2023.

з ПП «ПОЛТАВСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР» (код 34825656) у розмірі 6 851 463,37 грн у т. ч. ПДВ 1 141 910,6 грн. В акті перевірки встановлено, що вироком Октябрського районного суду м. Полтаві від 04.09.2023, визнано винуватим директора ПП «ПОЛТАВСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР» у вчинені кримінального правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, стягнуто на користь АТ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ" грошові кошти в розмірі 6 798 963,37 грн.

Таким чином, твердження Відповідача про те, що Позивач не вживав заходів для стягнення даної заборгованості не проводились, суперечить встановленим ним самим обставинам щодо стягнення такої заборгованості та укладення додаткових угод з контрагентами.

Станом на дату проведення перевірки заборгованість частково могла б підпадати під ознаки безнадійної заборгованості за критерієм спливу строку позовної давності, а не сумнівної, як визначив відповідач.

При цьому, згідно із Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 (у редакції Закону України №3450-IX від 08.11.2023) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, яким закріплено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Оскільки строк позовної давності за зобов`язаннями не сплив, висновок про факт непогашення заборгованості субпідрядників перед Позивачем є передчасним, а отже відсутні підстави відносити зобов`язання як до сумнівної так і до безнадійної заборгованості.

Крім того, посилання контролюючого органу на те, що станом на 31.08.2023 на рахунку 3711 бугхалтерського обліку, обліковується дебіторська заборгованість з ТОВ "Група компаній "Сінерджи" (код 39616396) у розмірі 1 524 530,66 грн в т.ч. 254 088,4 грн. є безпідставними, виходячи з наступного.

Представництвом "АБ "Ексіс Індастріз" укладено договори субпідряду №3170GJ60291G7 від 16.04.2018 (додаткова угода №1 від 22.11.2018) та № 31700_16029Ш12 з субпідрядником ПП «Полтавський будівельний центр» (код 34825656) на виконання будівельно-оздоблювальних робіт, в рамках договору укладеного "АБ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ" з КП «Харківські теплові мережі» () на встановлення теплових лічильників та допоміжного механічного та електричного обладнання в теплових пунктах житлових будинків міста Харкова (договір No.UDHEEP- КНТМ-ІСВ-17 від 28.09.2016), вартість вказаних робіт становить 4 010 127,4 грн. у т.ч. ПДВ 668 354,57 грн. та 9 174 250 грн. в т. ч. ПДВ 1 529 041,67 грн. відповідно.

Представництвом "АБ "Ексіс Індастріз" здійснено предоплату у розмірі 6 851 463,37 грн в т. ч. ПДВ 1 141 910,6 тис.грн.

Роботи, згідно укладених договорів ПП «Полтавський будівельний центр`не виконано.

Представництвом "АБ "Ексіс Індастріз" подано позов до суду, щодо не виконання ПП «Полтавський будівельний центр» своїх зобов`язань за вказаними договорами (категорія справи №643/5366/20, зареєстровано 06.09.20023, номер судового впровадження 1-кп/554/223/2023, номер кримінального впровадження в ЄРДР - 0000092). Згідно вироку Октябрького районного суду міста Полтава від 04.09.2023, визнано винуватим директора ПП «Полтавський будівельний центр» у вчинені кримінального правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнути на користь "АБ "Ексіс Індастріз" грошові кошти у розмірі 6 798 963, 376 грн.

Зазначене підтверджено представником відповідача у судовому засіданні.

Згідно зі п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до п. 14.1.156 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

??На думку суду, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень, в той час як відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав.

Беручи до уваги наведене у сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 24 224 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву компанії UAB "Axis Industries" в особі Представництва "АБ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ" (проспект Науки, 27-Б, місто Харків, Харківська область, 61072, ) до Головного управління ДПС у місті Києві (вулиця Шолуденка, 33/19, місто Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 15.12.2023 №2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 15.12.2023 №2.

Стягнути на користь компанії UAB "Axis Industries" в особі Представництва "АБ "ЕКСІС ІНДАСТРІЗ" судовий збір у розмірі 24 224 ,00 грн (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2024.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА