Справа № 947/1903/24
Суддя: Ширінська О. Х.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №947/1903/24
Провадження №2-а/516/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.

за участю секретаря Прущак С.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із вище вказаним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Справа надійшла до Київського районного суду м. Одеси 12.01.2024 року.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 29.01.2024 року відкрито провадження по справі та замінено неналежного відповідача, а саме: неналежного відповідача Управління патрульної поліції у м. Одеса замінено на належного - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення передано на розгляд Теплодарському міському суду за підсудністю.

Ухвалою судді Теплодарському міського суду Одеської області від 28.02.2024 року справу прийнято розгляду і відкрито провадження, справу призначено на 20.03.2024.

20.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із підготовкою відзиву на позов.

15.04.2024 року від відповідача надійшов відзив на позову заяву та заява про поновлення строку на подання відзиву.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 06.01.2024 року він разом із другом ОСОБА_2 знаходився в центрі м. Одеси. Приблизно о 22.00 вони сіли в авто, яке належить його другу, та почали рух в районі вулиці Гаванна у місті Одесі.

За кермом знаходився саме ОСОБА_2 та керував належним йому автомобілем - Тоуоtа Саmгу, д.н. НОМЕР_1 .

Він особисто не керував даним автомобілем та знаходився на пасажирському місці.

Почавши рух, почули попередження про повітряну тривогу (дана інформація є загальнодоступною, в той день в місті Одесі тривога була оголошена з 21:52 години 06.01.24 до 01:34 години 07.01.24).

Рекомендації ДСНС, розміщених на офіційному сайті, полягають в наступному:

«Під час повітряної тривоги зупиніть автівку, вийдіть з неї і швидко прямуйте в найближче укриття».

Діючи відповідно до даних рекомендацій, дбаючи про власну безпеку, одразу зупинились і вийшли з машини. Романько вже відійшов від авто, а в цей момент до нього підійшли представники патрульної поліції та повідомили, що саме він порушив правила.

Він повідомив, що не керував транспортним засобом, що водій зупинився і пішов шукати укриття саме через повітряну тривогу.

Працівники поліції попросили надати їм документи та сказали, що інших людей не бачать, тому будуть виносити постанову відносно нього.

Він заперечував та попросив надати докази того, що він був за кермом, бо як зазначено вище, в момент коли підійшли поліцейські, він був на вулиці.

Працівники поліції показали відеозапис, але на ньому не було видно ані водія, ані номерних знаків автомобіля, на що він звернув їхню увагу. Додатково повідомив, що якщо вони вважають водія винним то мають його дочекатись і саме його притягати до відповідальності, оскільки той факт, що він не керував автомобілем унеможливлює наявність вини в його діях.

Після цього, на нього почали оформлювати постанову. Поліцейських навіть не зупинило, що працювало ПВО і їх не відпустили до укриття.

Приблизно 00.15 год. 07.01.2024 року, враховуючи, що почалася комендантська година, поліцейські їх відпустили. Дорогою до дому їх два рази зупиняли, розбиралися чому порушують комендантську годину.

Жодних документів, ані він, ані водій не підписували та не отримували.

09.01.2024 у додатку ДІЯ отримав повідомлення про винесення відносно нього постанови про накладення штрафу у розмірі 340 грн, за порушення правил ПДР, а саме зупинка у забороненому місті.

З постановою не погоджується , оскільки, по-перше, взагалі не керував автомобілем, а по-друге, дії водія були вимушеними.

Просив скасувати постанову ЕНА №01199879 від 06.01.2024, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. І ст.122 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Янголенко О.С. в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому зазначив, що сторона відповідача категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, виходячи з наступного.

06.01.2024 року в ході виконання службових обов`язків інспектор роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Гаванна, 48, виявив транспортний засіб ТОYОТА САМRY з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням, як в подальшому стало відомо, ОСОБА_1 , який здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9.Г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення правопорушення гр. ОСОБА_1 потверджується відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських № 471819, № 230538, № 474940 та відеозаписом з відеореєстратора службового транспортного засобу, на яких вбачається припаркований з порушенням правил зупинки автомобіль ТОYОТА САМRY, з номерним знаком НОМЕР_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив ПДР.

Позивач був зупинений працівниками поліції для з`ясування причин такого діяння та прийняття рішення стосовно притягнення чи не притягнення його до відповідальності.

Працівниками поліції, під час розгляду справи позивачу було роз`яснено суть правопорушення, також було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Позивач скористався своїм правом на власний розсуд та не надав працівникам поліції письмове пояснення по суті вчинених ним адміністративних правопорушень.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене

ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача інспектор роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Добровольський Олег Степанович виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1199879 від07.01.2024 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП позивачу було запропоновано отримати копію, від якої позивач відмовився, що підтверджується відеозаписами, які додаються.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1199879 від

07.01.2024 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Під час спілкування з позивачем поліцейські звернули увагу на те, що у позивача вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння і окрім постанови за порушення ПДР передбаченого ч. І ст. 122 КУпАП відносно позивача було складено протокол серії ЛАД № 732127 від 06.01.2024 року за адміністративне правопорушення, передбачене ч. І ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол було направлено до Приморського районного суду міста Одеси, який розглянувши 28.02.2024 року справу № 522/1130/24, виніс постанову, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В позовній заяві позивач зазначає, що в момент коли до позивача підійшли працівники патрульної поліції він не був за кермом, та взагалі не керував ТЗ.

Але постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі N°522/1130/24 встановлений факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом ТОYОТА САМRY з номерним знаком НОМЕР_1 .

Також суд зазначив, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В позовній заяві позивач зазначає: «Жодних доказів при суто формальному розгляді справи , без моєї участі, та участі водія - пред`явлено не було».

Ці твердження спростовуються відеозаписами, які надаються до відзиву, на яких вбачається, що з моменту зупинки транспортного засобу та до моменту закінчення складання адміністративних матеріалів, та розгляду справи, позивач знаходився на місці події і приймав участь у розгляді справи, під час якого йому було надано докази вчинення правопорушення.

Доводи позивача, що він діяв в стані крайньої необхідності у зв`язку повітряною тривогою, сторона відповідача розцінює як намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності та спростовується відеозаписами з місця події.

Як вбачається з відеозапису події (додається), під час спілкування з поліцейським, позивач жодного разу не посилається на те, що він зупинився з метою щоб знайти укриття. Якщо б й трапилась така ситуація, то позивач міг би звернутися за допомогою до поліцейських, які б оперативно допомогли позивачу знайти найближче укриття.

Натомість позивач, пояснив той факт, що він зупинився з порушеннями ПДР через необхідність «перекурити пару хвилин», що підтверджується відеозаписами.

Обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або не вчинення певною особою адміністративного правопорушення. які в свою чергу, підтверджуються фото- та відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Такої позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 496/4315/16-а, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Однак, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних, допустимих, а в їх сукупності достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте факт вчинення адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_1 підтверджується відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських № 471819, № 230538, № 474940, відеозаписом з відеореєстратора службового транспортного засобу та постановою Приморського районного суду міста Одеси від 28.02.2024 по справі №522/1130/24.

Представник відповідача просив суд залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА №1199879 від 07.01.2024 року - залишити без задоволення.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд погоджується з доводами сторони відповідача, і приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 15.9.г ПДР, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги у русі.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 07.01.2024 року інспектором роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Добровольським О.С. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1199879 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі на відеокамеру за допомогою портативних відеореєстраторів № 471819, № 230538, № 474940.

Вказаний відеозапис спростовує твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом ТОYОТА САМRY з номерним знаком НОМЕР_1 , а був в автомобілі в якості пасажира.

Також, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП доведений в ході розгляду адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КупАП відносно ОСОБА_1 , який був складений саме в цей день і час, після зупинки транспортного засобу.

Дана обставина зазначена в постанові Приморського районного суду м. Одеси по справі N°522/1130/24 від 28.02.2024, в якій ОСОБА_1 було визнано винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та накладено адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї статті.

Зокрема у постанові Приморського районного суду м. Одеси зазначено, що «на відео №2 зафіксовано, що ОСОБА_1 виходить із машини з водійського крісла, а ОСОБА_2 - з пасажирського сидіння (0:30-0:35 хв).Згідно відео №1, ОСОБА_1 спочатку не заперечував факт керування транспортним засобом, про що свідчить надання працівникам поліції водійського посвідчення (0:50-1:10 хв). Далі між ОСОБА_1 та іншою особою відбулася телефонна розмова, у якій він сказав: «полицейские нас, меня остановили» (05:50 хв), та після проведення телефонної розмови почав заперечувати факт керування транспортним засобом…»

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вище наведені докази, з урахуванням положень ч. 4 ст. 78 КАС, та обставина, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ТОYОТА САМRY з номерним знаком НОМЕР_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає повністю доведеною.

Позивач посилається на те, що водій вказаного автомобіля здійснив вимушену зупинку, оскільки пролунав сигнал повітряної тривоги і учасники дорожнього руху мали намір з метою своєї безпеки сховатися в укритті.

Але вказані доводи позивача щодо вимушеної зупинки транспортного засобу саме на пішохідному переході не підтверджені належними та допустимими доказами . Крім того, я слідує з відеозапису, сам водій жодного разу не сказав про те, що має намір пройти в укриття.

Суд вважає, що дана дорожня ситуація не викликає сумнівів щодо події правопорушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тому подія і вина особи є доведеною. Інспектор поліції, який оформляв протокол про адміністративне правопорушення, виконуючи свої посадові обов`язки, діяв правомірно, відповідно до вимог діючого законодавства, права позивача порушені не були.

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова інспектора роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Добровольського Олега Степановича у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1199879 від07.01.2024 рокувідповідає вимогам закону, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржене до П`ятого адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Х. Ширінська