Справа № 280/7219/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2024 року м. Дніпросправа № 280/7219/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року (суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, у якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог від 06.06.2023, просив суд:

визнати незаконною бездіяльність вищого командування Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди з 14.10.2022 по 07.11.2022 солдату ОСОБА_1 у розмірі 83 333,33 грн, у зв`язку з перебуванням в зоні ведення бойових дій;

зобов`язати вище командування Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування додаткової винагороди та виплатити за період з 14.10.2022 по 07.11.2022 відносно солдата ОСОБА_1 у розмірі 83 333,33 грн, у зв`язку з перебуванням в зоні ведення бойових дій;

визнати незаконною бездіяльність вищого командування Військової частини НОМЕР_1 не нарахування та не виплати додаткової винагороди за період з 01.09.2022 по 14.10.2022 у розмірі 118 494, 62 грн та за період з 09.11.2022 по 30.11.2022 (включно) у розмірі 73 333,33 солдату ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної') комісії;

зобов`язати вище командування військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування додаткової винагороди та виплатити за період з 01.09.2022 по 14.10.2022 у розмірі 118 494, 62 грн та за період з з 09.11.2022 по 30.11.2022 (включно) у розмірі 73 333,33, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з наданої довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 долученого відповідачем разом з останнім клопотанням від 07.05.2023 позивачу не проводилась виплата додаткової винагороди у жовтні та листопаді 2022 року взагалі, вересень частково. Зазначає про протиправну та таку, що порушує законні права позивача бездіяльність вищого командування Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 тисяч гривень у зв`язку з перебуванням позивача у зоні ведення бойових дій у період з 14.10.2022 по 07.11.2022, а також у зв`язку з перебуванням позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 01.09.2022 по 14.10.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022 (включно) у загальному розмірі 275 161,28 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць за періоди з 01.09.2022 по 13.10.2022, з 14.10.2022 по 07.11.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць за періоди з 01.09.2022 по 13.10.2022, з 14.10.2022 по 07.11.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач мобілізований до лав збройних сил України 23.03.2022 та в подальшому з 21.04.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 25.07.2022 позивач був поранений на околицях міста Бахмут, що підтверджується довідкою про обставини поранення солдата №7/76 від 12.09.2022. З 25.07.2022 по 10.08.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні ЦРЛ у Дніпропетровській обласній лікарні імені Мечникова, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № е9042.

Згідно довідки Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 за №1647 від 11.08.2022 позивачу було призначено першу реабілітацію строком на 30 календарних днів. Після проходження Військово-лікарської комісії позивачу було призначено другу реабілітацію строком на 30 календарних днів, що підтверджується довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_4 за №1376 від 13.09.2022. Після другої реабілітації позивач повернувся до свого підрозділу. В підрозділі пробув з 14.10.2022 по 07.11.2022. Виданою позивачу Військовою частиною НОМЕР_1

довідкою №1107-Д від 24.03.2023 підтверджується те, що ОСОБА_1 у період з 14.10.2022 по 07.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Крім того, згідно витягу з наказу від 17.11.2022 №155 командира оперативно- тактичного угрупування «Соледар» наказано вважати такими, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у складі оперативно-тактичного угруповання «Соледар» у Донецькій області…14 жовтня 2022 року… солдата ОСОБА_1 .

Згідно витягу з наказу від 20.11.2022 № 158 командира оперативно-тактичного угрупування «Соледар» наказано вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у складі оперативно-тактичного угруповання «Соледар» у Донецькій області … у Покровську центральну районну лікарню 07.11.2022… солдата ОСОБА_1 .

Після повернення із зони ведення бойових дій позивач знову пройшов ВЛК, за результатами якої було призначено третю реабілітацію тривалістю 30 діб з 09.11.2022 по 09.12.2022 року, що підтверджується довідкою ВЛК КНП «МКЛ №4» ДМР № 412 від 09.11.2022.

Виходячи з аналізу довідки про розміри грошового забезпечення (витяг з карток особових рахунків) від 25.12.2023 № 7180 встановлено наступне:

за вересень 2022 позивачу 10.04.2023 була нарахована та виплачена додаткова винагорода у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць;

за період з 01.10.2022 по 06.10.2022 10.04.2023 була нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 19354,84 грн у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць;

за період з 01.10.2022 по 30.10.2022 20.05.2023 була нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 29032,26 грн. за забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з розрахунку до 30 000 грн на місяць;

за період з 01.11.2022 по 07.11.2022 19.12.2022 була нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 20000,00 грн. за безпосередню участь у бойових діях з розрахунку до 100 000 грн на місяць;

за період з 08.11.2022 по 30.11.2022 19.12.2022 була нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 24000,00 грн за забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з розрахунку до 30 000 грн на місяць.

Звертає увагу суду, що нарахування вищезазначених додаткових винагород здійснювалось з розрахунку 30000,00 грн та 100000,00 грн відповідно до відомостей про взяття Позивачем безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а також пропорційно до кількості днів, протягом яких позивачем здійснювались такі заходи.

Зазначено, що синтаксичний та логічний аналіз змісту вищенаведеного абзацу Постанови №168 дає підстави дійти висновку, що для законодавець визначив обов`язок виплачувати додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн. лише у випадку перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК.

Тобто, у разі перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні, медична документація має містити інформацію (основний діагноз) про поранення чи травму, саме у такому випадку військова частина зобов`язання включити військовослужбовця до наказу на виплату додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн.

Беручи до уваги наведене у всій сукупності, слід констатувати, що станом на час вирішення спору по суті, за наявних матеріалів справи скаржником не було порушено права та охоронювані законом інтереси позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 мобілізований до лав Збройних Сил України 23.03.2022.

25.07.2022 солдат ОСОБА_1 був поранений на околицях міста Бахмут, що підтверджується довідкою про обставини поранення солдата №7/76 від 12.09.2022.

З 25.07.2022 по 10.08.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні ЦРЛ у Дніпропетровській обласній лікарні імені Мечникова, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № е9042.

Згідно довідки Військово-лікарської комісії в/чА4615 за №1647 від 11.08.2022 солдату ОСОБА_1 було призначено першу реабілітацію строком на 30 календарних днів.

Після проходження Військово-лікарської комісії солдату ОСОБА_1 було призначено другу реабілітацію строком на 30 календарних днів, що підтверджуєься довдкою ВЛК в/ч НОМЕР_4 за №1376 від 13.09.2022.

Після другої реабілітації позивач повернувся до свого підрозділу. В підрозділі пробув з 14.10.2022 року по 07.11.2022. Виданою позивачу в/ч НОМЕР_1 довідкою №1107-Д від 24.03.2023 підтверджується те, що ОСОБА_1 у період з 14.10.2022 по 07.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Крім того, згідно витягу з наказу від 17.11.2022 №155 командира оперативно-тактичного угрупування «Соледар» наказано вважати такими, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у складі оперативно-тактичного угруповання «Соледар» у Донецькій області…14 жовтня 2022 року… солдата ОСОБА_1 .

Згідно витягу з наказу від 20.11.2022 № 158 командира оперативно-тактичного угрупування «Соледар» наказано вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у складі оперативно-тактичного угруповання «Соледар» у Донецькій області … у Покровську центральну районну лікарню 07.11.2022… солдата ОСОБА_1 .

Після повернення із зони ведення бойових дій позивач знову пройшов ВЛК, за результатами якої було призначено третю реабілітацію тривалістю 30 діб з 09.11.2022 по 09.12.2022, що підтверджується довідкою ВЛК КНП «МКЛ №4» ДМР № 412 від 09.11.2022.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням в зоні ведення бойових дій за період з 14.10.2022 по 07.11.2022 та у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за пеіод з 01.09.2022 по 14.10.2022 та за період з 09.11.2022 по 30.11.2022, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до ч.1ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч. 4 ст. 9 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 та № 58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, Міністерство фінансів зобов`язано опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Крім того, 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення №912/в/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних сил України.

Так, відповідно змісту пункту 1 Окремого доручення Міністра оборони України №912/а/29 від 23.06.2022, під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем, у тому числі: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка(який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних(бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або Штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ(сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

На період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30000 гривень- іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального-штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т. ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

З наведеного слідує, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам № 1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 вищевказаного окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах у відповідності до повноважень, наданих йому абзацом 3 пункту 3 та абзацом 4 пункту 4 окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справах №560/3159/23 та № 560/3141/23.

За обставинами цієї справи, позивач отримав травму під час безпосередньої участі у бойових діях, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №7/76 від 12.09.2022.

У період з 14.10.2022 по 07.11.2022 забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у періоди з 01.09.2022 по 13.10.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди у періоди з 01.09.2022 по 13.10.2022, з 14.10.2022 по 07.11.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022.

Матеріалами справи також встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 15.06.2023 було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України довідку, у якій слід було зазначити розмір та підстави нарахованої позивачу додаткової грошової винагороди за періоди: з 14.10.2022 по 07.11.2022, з 01.09.2022 по 14.10.2022, з 09.11.2022 по 30.11.2022. Також окремо заначити у довідці дати виплати нарахованої за зазначені вище періоди позивачу додаткової грошової винагороди.

Проте, 01.08.2023 до суду від відповідача надійшли лише письмові пояснення про те, що позивачу додаткова винагорода за оскаржуваний перiод у зв`язку iз перебуванням в зонi ведення бойових дiй, та у зв`язку iз перебуванням на стацiонарному лiкуваннi в закладах охорони здоров`я внаслiдок отримання поранення (контузiею, травмою, калiцтвом), пов`язаним iз захистом Батькiвщини включаючи час перебування у вiдпустцi для лiкування пiсля тяжкого поранення за висновком (постановою) вiйськово-лiкарської (лiкарсько-експертної, медичноi) кoмiciї була виплачена у повному обсязi на пiдтвердження чого вiдповiдачем до суду було направлено клопотання про долучення доказiв №4/456 вiд 07.05.2023 з повним роз`ясненням виплаченої додаткової винагороди за вказаний перiод та долученням довiдки про розмір грошового забезпечення №1893 вiд 04.05.2023.

Однак з наданих відповідачем пояснень та доказів неможливо встановити чи була на час розгляду справи у суді нарахована та виплачена позивачеві додаткова грошова винагорода саме за спірні періоди, коли і у якому розмірі. Саме тому, вже після подання відповідачем суду клопотання про долучення доказiв №4/456 вiд 07.05.2023 та вивчення його судом і було прийнято ухвалу від 15.06.2023 якою було витребувано у відповідача відповідні чіткі пояснення та належні і достатні докази у їх обґрунтування. Натомість відповідачем відповідних пояснень та доказів у їх обґрунтування суду надано не було.

Крім того, як вбачається з наданої довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 долученої відповідачем разом з клопотанням від 07.05.2023 позивачу не провадилися виплати додаткової винагороди взагалі у жовтні та листопаді 2022 року, вересень частково.

З огляду на наведене, станом на час розгляду судом справи, відповідачем не доведено факту нарахування та виплати позивачеві додаткової грошової винагороди саме за спірні періоди.

Оскільки у матеріалах справи відсутні накази про виплату ОСОБА_1 за період з 01.09.2022 по 13.10.2022, з 14.10.2022 по 07.11.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022 передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць, враховуючи те, що відповідач не надав пояснень щодо доводів позивача про його безпосередню участь в зазначений період в бойових діях, а також враховуючи подані до апеляційного суду докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць за періоди з 01.09.2022 по 13.10.2022, з 14.10.2022 по 07.11.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022 зобов`язавши відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць за періоди з 01.09.2022 по 13.10.2022, з 14.10.2022 по 07.11.2022 та з 09.11.2022 по 30.11.2022.

Суд першої інстанції врахував всі обставини справи, та ухвалив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров