Справа № 520/6594/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року № 520/6594/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) у звільненні з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами - необхідність постійного догляду хворим батьком який за висновком медико-соціальної експертної комісії та лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відзив на позовну заяву від Військової частини НОМЕР_1 до суду не надійшов.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 .

Позивачем подано рапорт про звільнення з військової служби на підставі абзац 4 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» необхідність постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) листом №08/791-24-Вих від 25.01.2024 на звернення представника позивача повідомила, що рапорт був розглянутий на засіданні атестаційної комісії, при розгляді рапорту атестаційна комісія прийняла рішення: «Клопотати про залишення рапорту без реалізації. Надані документи не підтверджують наявність підстав для звільнення з військової служби». Вказано, що наданий до рапорту довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 699654 не містить висновку щодо необхідності постійного догляду за ОСОБА_2 . Вказано, що правові підстави щодо звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини сержанта ОСОБА_1 відсутні.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.г п.3 ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі по тексту - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Згідно зі статтею 14 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до п.14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Так, позивачем подано рапорт про звільнення з військової служби.

Ухвалами Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 та від 14.05.2024 витребувано у НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) належним чином завірену копію рішення прийнятого за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.

Проте, відповідачем не надано до суду вищевказаного документу.

Представником позивача надано до суду витяг з протоколу № 10 засідання атестаційної комісії НОМЕР_4 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24 квітня 2024 року.

Зі змісту витягу з протоколу № 10 засідання атестаційної комісії НОМЕР_4 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24 квітня 2024 року вирішено клопотати про залишення рапорту без реалізації.

Тобто, вказаний документ має рекомендаційний характер та за своєю суттю не може вважатись рішенням про відмову або задоволення рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.

Отже, відповідачем не вирішено питання про задоволення або відмову у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби, а саме відповідачем не було прийнято відповідного рішення по суті за результом розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.

За таких обставин, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду по суті рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлену бездіяльність суб`єкта владних повноважень та для ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо нерозгляду по суті рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) розглянути по суті рапорт про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та прийняти відповідне рішення.

Враховуючи те, що рішення відповідачем за результатом розгляду рапорту позивача не приймалося, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами - необхідність постійного догляду хворим батьком який за висновком медико-соціальної експертної комісії та лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду є зверненими на майбутнє та не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо нерозгляду по суті рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) розглянути по суті рапорт про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.