Справа № 300/1801/24
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" травня 2024 р. справа № 300/1801/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вудлер" в інтересах якого діє ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Вудлер" з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки вказані рішення прийняті безпідставно, всупереч вимогам пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та за відсутності конкретних обставин, які б виключали можливість реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем процедури зупинення реєстрації податкової накладної, так як контролюючим органом в квитанціях, складених за результатами прийняття податкових накладних не вказано конкретного переліку необхідних документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, позивач на вимогу контролюючого органу подав належні пояснення та первинні документи, які були підставою для оформлення податкових накладних та підтверджують реальність господарських операції, однак відповідач такі документи не взяв до уваги, а їх невідповідність, неповнота чи недостатність оскаржуваними рішеннями жодним чином не обґрунтована. У зв`язку з чим, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10543468/40569800 від 13.02.2024 про відмову ТОВ "Вудлер" в реєстрації податкової накладної № 1 від 10.08.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10540480/40569800 від 12.02.2024 про відмову ТОВ "Вудлер" в реєстрації податкової накладної № 2 від 04.07.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10540481/40569800 від 12.02.2024 про відмову ТОВ "Вудлер" в реєстрації податкової накладної № 2 від 11.08.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10534960/40569800 від 09.02.2024 про відмову ТОВ "Вудлер" в реєстрації податкової накладної № 3 від 19.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10534967/40569800 від 09.02.2024 про відмову ТОВ "Вудлер" в реєстрації податкової накладної № 4 від 19.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10534972/40569800 від 09.02.2024 про відмову ТОВ "Вудлер" в реєстрації податкової накладної № 5 від 20.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10540482/40569800 від 12.02.2024 про відмову ТОВ "Вудлер" в реєстрації податкової накладної № 6 від 29.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Вудлер" на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" податкову накладну № 1 від 10.08.2023, днем її подання;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Вудлер" на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" податкову накладну № 2 від 04.07.2023, днем її подання;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Вудлер" на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" податкову накладну № 2 від 11.08.2023, днем її подання;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Вудлер" на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" податкову накладну № 3 від 19.06.2023, днем її подання;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Вудлер" на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" податкову накладну № 4 від 19.06.2023, днем її подання;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Вудлер" на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" податкову накладну № 5 від 20.06.2023, днем її подання;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Вудлер" на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" податкову накладну № 6 від 29.06.2023, днем її подання.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.
21.03.2024 представником позивача зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунутий.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачі скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 05.04.2024 (т.2 а.с.1-8). Представник відповідачів проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Просив суд в задоволенні позову відмовити, вказавши, що підставою для прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних оскаржуваних рішень стало надання позивачем копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. За вказаних обставин представник відповідачів вважає, що оскаржені рішення є правомірними, оскільки прийняті контролюючим органом на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, який передбачений діючим податковим законодавством.
22.04.2024 від представника відповідачів надійшло клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, яке залишено без задоволення згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2024.
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив, не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вудлер" перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податку на додану вартість.
Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням 46.73 (т.2 а.с.22).
11.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "Вудлер" (постачальник) та комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (покупець) укладено договір про закупівлю товарів за №3970/Д33-23, згідно предмету якого постачальник зобов`язується поставити покупцю, а покупець - прийняти та оплатити конструкційні матеріали (будівельні товари різні) на загальну суму 2 815 701,00 грн, в тому числі ПДВ в розмірі 469 283,50 грн, ціна товару з урахуванням умов доставки, зазначається у Додатку№1 (т.1 а.с.70-73).
Пунктом 4.1 вказаного Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі наданого рахунку на оплату протягом 30 календарних днів від дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідних видаткових накладних.
На виконання вказаного договору позивачем поставлено покупцю товар згідно видаткових накладних від 19.06.2023 за №8 та №9, від 20.06.2023 за №11, від 29.06.2023 за №10, від 04.07.2023 за №15, від 10.08.2023 за №14, від 11.08.2023 за №16 (т.1 а.с.83-94).
Покупцем оплачено вартість товару, що підтверджується рахунками на оплату від 13.06.2023 за №9 та від 17.07.2023 за №21, а також відомостями по рахунку постачальника (т.1 а.с.83, 84, 95, 96).
За фактом поставки товару, позивачем складено податкові накладні за №1 від 10.08.2023, за №2 від 04.07.2023, за №2 від 11.08.2023, за №3 та №4 від 19.06.2023, за №5 від 20.06.2023, за №6 від 29.06.2023 (т.1 а.с.36, 44, 50,54, 58, 62, 66).
Державною податковою службою України за допомогою автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронних документів" надіслано позивачу квитанції, згідно яких документи прийнято, однак відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних за №1 від 10.08.2023, за №2 від 04.07.2023, за №2 від 11.08.2023, за №3 та №4 від 19.06.2023, за №5 від 20.06.2023, за №6 від 29.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризикованості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (т.1 а.с.37, 45, 51, 55, 59, 63, 67).
З метою проведення реєстрації вказаних податкових накладних до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі Головного управління Державної податкової служби у м. Києві позивачем були подані письмові пояснення щодо особливостей проведення господарської операції та документи, які підтверджують її реальність.
Однак, комісією Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №10543468/40569800 від 13.02.2024, №10540480/40569800 від 12.02.2024, №10540481/40569800 від 12.02.2024, №10534960/40569800 від 09.02.2024, №10534967/40569800 від 09.02.2024, №10534972/40569800 від 09.02.2024, №10540482/40569800 від 12.02.2024 (т.1 а.с.38, 46, 52, 56, 60, 64, 68).
Вказані рішення прийняті з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. В якості додаткової інформації серед іншого зазначено про відсутність відомостей отримання товару посадовими особами контрагента, не надання актів звірки взаєморозрахунків
Вважаючи рішення відповідачів про відмову в реєстрації податкових накладних та про залишення скарг без задоволення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Згідно п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі за текстом - Порядок № 1165).
Пунктами 5, 6 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520, п.5 якого встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Як встановлено судом, відповідно до квитанцій податкового органу податкові накладні подані позивачем на реєстрацію, прийняті, але їх реєстрацію зупинено. Як підставу зупинення реєстрації ПН вказано: відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Контролюючим органом запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Суд зазначає, що квитанція не містить конкретно визначених документів, які просить подати податковий орган, а також які обставини вказані документи повинні підтвердити чи спростувати.
При цьому в оскаржуваних рішеннях Комісією Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, як підставу для прийняття рішення зазначено надання платником податку копій документів складених/оформлених із порушенням законодавства.
Зі змісту рішень не вбачається, які саме порушення наявні в поданих документах.
Також, за результатами розгляду скарг, відповідачем прийнято рішення про залишення скарг без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. У вказаних рішеннях зазначено такі підстави: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів з урахуванням наявності певних форм галузевої специфіки, накладних.
За наявними в матеріалах справи письмовими доказами, судом встановлено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Зокрема, позивачем надано копії договорів на придбання продукції, яка вподальшому реалізована ним, видаткових накладних, рахунків на оплату, податкових накладних, виписок по рахунку, актів приймання-передачі майна та інші (т.1 а.с.70-199).
При цьому, позивач направляв відповідачу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію якої зупинено.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №10543468/40569800 від 13.02.2024, №10540480/40569800 від 12.02.2024, №10540481/40569800 від 12.02.2024, №10534960/40569800 від 09.02.2024, №10534967/40569800 від 09.02.2024, №10534972/40569800 від 09.02.2024, №10540482/40569800 від 12.02.2024 не містять повної інформації щодо причин та підстав їх прийняття, у рішеннях не зазначено, яких саме документів, що стосується конкретної господарської операції, не надано позивачем для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Вказане прямо співвідноситься із тим обсягом документів, які податковий орган пропонував позивачу надати для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, оскільки квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не містить конкретних документів, які необхідно подати позивачу.
Суд вважає, що позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу пояснень та первинних документів, необхідних для реєстрації податкових накладних
Таким чином, посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови ненаведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.
На підставі частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Отже, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваних рішень, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних №10543468/40569800 від 13.02.2024, №10540480/40569800 від 12.02.2024, №10540481/40569800 від 12.02.2024, №10534960/40569800 від 09.02.2024, №10534967/40569800 від 09.02.2024, №10534972/40569800 від 09.02.2024, №10540482/40569800 від 12.02.2024 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних суд зазначає наступне.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Суд зазначає, що дискреційні функції ДПС України як суб`єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко визначені законом, оскільки чинним законодавством України визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як наслідок, суд доходить висновку, що у даному випадку, у ДПС України відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача може бути забезпечений шляхом зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкових накладних за №1 від 10.08.2023, за №2 від 04.07.2023, за №2 від 11.08.2023, за №3 та №4 від 19.06.2023, за №5 від 20.06.2023, за №6 від 29.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних з дня її фактичного подання.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено 16 957,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, що підтверджується платіжною інструкцією від 05.03.2024 (а.с.17).
Частинами 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно частин 5, 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19) вказав, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надала суду договір про надання правничої допомоги від 28.06.2023 за №2023/06-18, додаток №3 до договору від 15.01.2024, акт наданих послуг від 05.03.2024 та інформаційне повідомлення про зарахування коштів на суму 56 000 грн.(т.1 а.с.200-204).
Згідно п. 2 додатку №3 до договору вартість послуг становить 56 000 грн.
Згідно акта наданих послуг від 05.03.2024, адвокатом надано послуги на загальну суму 56 000 грн.
Разом з тим, з урахуванням обставин справи, а саме: розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного провадження (без виклику сторін); виходячи з характеру доказів у справі (відсутності експертиз, виклику свідків, тощо); кількості сторін та відсутності інших учасників у справі; ціни позову, суд вважає розмір вартості наданих послуг неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Тому, з огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання та позицію відповідача про їх неспівмірність, суд доходить висновку про часткове обґрунтування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., що відповідає вимогам розумності та співмірності.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, то слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 8478,5 грн понесених витрат зі сплати судового збору та по 5000 грн понесених витрат на правову допомогу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10543468/40569800 від 13.02.2024, №10540480/40569800 від 12.02.2024, №10540481/40569800 від 12.02.2024, №10534960/40569800 від 09.02.2024, №10534967/40569800 від 09.02.2024, №10534972/40569800 від 09.02.2024, №10540482/40569800 від 12.02.2024.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.