Справа № 380/20687/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 рокусправа № 380/20687/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати йому грошової допомоги на оздоровлення у жовтні 2016 р. та вересні 2017 р. відповідно, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату йому грошової допомоги на оздоровлення у жовтні 2016 р. та вересні 2017 р., з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, враховуючи раніше виплачені суми.

Ухвалою суду від 08.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 26.09.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності вказаних у заяві причин.

Ухвалою суду від 04.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2023 скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року у справі №380/20687/23 про залишення позову без розгляду та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

24.01.2024 справа №380/20687/23 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 29.01.2024 справу №380/20687/23 прийнято до розгляду та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з січня 2016 року по грудень 2017 року військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із огляду на архівні відомості карток грошового забезпечення під час проходження військової служби позивачу у Західному регіональному управлінні проводились нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема у жовтні 2016 року у сумі 7800,76 грн., у вересні 2017 року у сумі 7800,75 грн. - допомога на оздоровлення без включення до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороду нарахованої у ці місяці у сумі 4680,46 грн., 4680,46 грн., виплату якої було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» і така виплачувалась із січня 2016 року по лютий 2018 року щомісячно. Вважає дії відповідача щодо не включення до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди при нарахуванні та виплаті у жовтні 2016 року, вересні 2017 року допомоги на оздоровлення є протиправними та порушують майнові права позивача на виплату грошового забезпечення у законодавчо визначеному розмірі.

Відповідач 1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що як слідує з матеріалів позовної заяви Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18 серпня 2021 року №437-ОС підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби. Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20 серпня 2021 року № 325-ОС підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків військової частини. Аналізуючи норми ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України, п. 292 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, вважає, що саме НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України мав провести повний розрахунок з підполковником ОСОБА_1 у строки визначені законодавством, оскільки у відповідності до вказаного вище наказу про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення було визначено та встановлено, які саме виплати підлягають до здійснення. Зауважує, що системний аналіз положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (втратила чинність 01 березня 2018 року), Інструкції про розміри і порядок виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 73 від 02.02.2016 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 р. за № 217/28347, дає підстави стверджувати, що винагорода не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується грошова допомога на оздоровлення. Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26.02.2024 залучено до участі у справі другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_5 ). Розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідач 2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що питання виплати військовослужбовцям грошової допомоги на оздоровлення врегульоване нормами статті 10-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 3.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом АДПСУ 20.05.2008 № 425, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції 18.06.2008 за № 537/15228 (діяла в спірний період). Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова №889) з 2016 року військовослужбовцям Державної прикордонної служби передбачена щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі, що не перевищує щомісячне грошове забезпечення. Відповідно до пункту 2 Постанови № 889 та з метою впорядкування виплати щомісячної грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 73 від 02.02.2016 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №217/28347 (діяла в спірний період). Приписами пункту 8 Інструкції №73 визначено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат. Відповідно до пункту 3.7. розділу 2 Інструкції №425 військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Допомога на оздоровлення є одноразовою виплатою та виплачується тільки один раз на рік, а отже щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення такої допомоги. Отже норми обох нормативно-правових актів кореспондуючись один з одним визначають, що винагороди не включаються в допомогу для оздоровлення. Допомога на оздоровлення в 2016, 2017 роках позивачу розрахована, нарахована та виплачена Західним регіональним управлінням, що ним не заперечується. Пункт 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29.12.2019 №1115/2009 визначає, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення. У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець. Військова частина, яка є останнім місцем служби військовослужбовця проводить аналіз по всім виплатам та за необхідності робить відповідні перерахунки та здійснює виплати.

Відповідно до п. 7 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України затвердженого Указом президента від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, закінченням проходження громадянином військової служби вважається день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків особового складу.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2021 №325-ОС позивача виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення з 13.09.2021.

Так, норми абзацу двадцять першого пункту 13 глави 10 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.06.2017 № 468 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2017 р. за № 1011/30879) визначають, що в наказах начальників органів Держприкордонслужби про виключення зі списків особового складу органу Державної прикордонної служби України у зв`язку зі звільненням з військової служби в обов`язковому порядку зазначається які необхідно здійснити виплати: матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткових грошових винагород, одноразової грошової допомоги при звільненні, в якому розмірі та за який термін військової служби. Таким чином наказом про виключення зі списків особового складу фіксуються всі належні військовослужбовцю виплати і їх розмір. З цього приводу варто ще раз наголосити, що такий наказ видавався не ІНФОРМАЦІЯ_4 , а іншою юридичною особою. Відтак і розрахунок при звільненні в тому числі й у разі незгоди щодо порядку розрахунку, має здійснити виключно та військова частина, в якій він знаходився на фінансовому забезпеченні і яка є останнім місцем служби військовослужбовця, тобто НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України. Позивач військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 військову службу не проходив, на забезпеченні не перебував, отже ІНФОРМАЦІЯ_4 не може бути уповноваженим на здійснення виплат. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про особовий склад» від 01.07.2021 №330-ОС позивача звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2021 №325-ОС «Про внесення змін до наказу від 26 липня 2021 року №284-ОС «Про особовий склад», наказ від 26 липня 2021 року №284-ОС викладено у наступній редакції: «пункт 3.1 наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 26 липня 2021 року №284-ОС, щодо виключення із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення: « 3.1. Підполковника ОСОБА_2 (П-003109). заступника начальника штабу - начальника відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу, звільненого в запас наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18 серпня 2021 року №437-ОС, за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час. за винятком випадків, визначених положенням про проходження громадянами України військової служби) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону у відставку, з наданням права носіння військової форми одягу. Вважати таким, що розрахувався у зв`язку із звільненням з військової служби. Надати підполковнику ОСОБА_3 невикористану щорічну основну відпустку за 2021 рік тривалістю 45 календарних днів, з 28 липня 2021 року, а також надати 2 доби необхідних для проїзду до місця проведення відпустки, до м. Львів.

Датою виключення зі списків особового складу є останній день відпустки 13 вересня 2021 року.

Вислуга років станом на 13 вересня 2021 року становить: календарна військова: 25 років 01 місяць 17 днів; пільгова військова: 08 років 01 місяць 17 днів; загальна військова: 33 роки 03 місяці 04 дні.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України № 188 від 18 березня 2016 року (зі змінами) виплатити винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду у липні 2021 року за 05 діб.

Виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 рік.

Відповідно до пункту 9 розділу 5 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306. виплатити підполковнику ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 25 (двадцять п`ять) повних календарних років служби (прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу 26.07.1996) в сумі 270 273 грн. (двісті сімдесят тисяч двісті сімдесят три грн. 75 коп).

Відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку строком 14 календарних днів на рік, як особі, що має статус учасника бойових дій за 2020, 2021 роки.

До оперативного резерву першої черги не зараховувати.

Направити на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ).

Підстава: наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18.08.2021 №437-ОС, рапорт ОСОБА_1 від 22.07.2021 №7825, рапорт ОСОБА_1 від 22.07.2021 №7959.».

Підстава: розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 19.08.2021 №12/5908, рапорт заступника начальника відділу - начальника відділення проходження служби особовим складом відділу кадрів старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 20.08.2021 №9967».

Позивач вважає, що, під час проходження військової служби та звільнення із неї, йому здійснювалось нарахування та виплата грошового забезпечення з порушенням норм законодавства, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (була чинною до 28.02.2018, тобто регулює спірні правовідносини; далі - Постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2009 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» (далі - Постанова №889) Уряд з 1 жовтня 2010 р. встановив військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Постановою від 16 вересня 2015 р. №704 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. №889», що набрала чинності з 01.01.2016, Уряд вніс зміни до Постанови №889 та поширив виплату щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, на всіх військовослужбовців Державної прикордонної служби (крім військовослужбовців строкової військової служби).

Судом встановлено, що відповідно до архівних відомостей карток грошового забезпечення за 2017-2018 роки, позивачу у Західному регіональному управлінні проводились нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема у жовтні 2016 року у сумі 7800,75 грн., у вересні 2017 року у сумі 7800,76 грн. - допомога на оздоровлення без включення до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, виплату якої було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» і така виплачувалась із січня 2016 року по лютий 2018 року щомісячно.

Відповідно до Постанови №889 щомісячна додаткова грошова винагорода надається в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення військовослужбовця, котре, відповідно до положень статті 9 Закону №2011-XII та Постанови КМУ №1294 складається з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17, викладені у постанові від 06.02.2019, відповідно до яких до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

За обставин цієї справи для позивача як військовослужбовця Державної прикордонної служби за контрактом щомісячна додаткова грошова винагорода на підставі Постанови №889 в розумінні положень статті 9 Закону №2011-ХІІ та Постанови №1294 була одним із підвидів щомісячного додаткового виду грошового забезпечення, оскільки: - виплачувалася щомісяця; - мала фіксований розмір у відсотковому відношенні до окладу; - складала істотну частину фактичного заробітку військовослужбовця, тому ця винагорода не може вважатись одноразовою чи такою, що носить тимчасовий характер. За таких фактичних обставин доводи відповідача про нібито тимчасовий чи одноразовий характер цієї щомісячної додаткової винагороди є хибними.

Відповідач-1 не включив суми щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення позивача, з якого в 2016-2017 роках обчислював грошову допомогу на оздоровлення.

Правовою підставою таких дій відповідача-1 є застосування пункту 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 р. за № 217/28347 (далі - Інструкція №73), відповідно до якого винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Суд враховує, що відповідно до ст.ст. 9-1, 10-1 Закону №2011-XII грошова допомога на оздоровлення надаються військовослужбовцю у розмірі місячного грошового забезпечення, котре, відповідно до положень статті 9 Закону №2011-XII та Постанови КМУ 1294 складається з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отже, положення пункту 8 Інструкції №73 прямо суперечить ст.ст. 9, 9-1, 10-1 Закону №2011-XII, оскільки закон не встановлює будь-яких обмежень щодо складових місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір підйомної допомоги чи допомоги на оздоровлення. Тому суд застосовує до спірних правовідносин норми Закону №2011-XII, відповідно до яких грошова допомога на оздоровлення визначаються у розмірі місячного грошового забезпечення військовослужбовця, до якого входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).

Таким чином, дії відповідача-1 щодо не включення суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислювалися та виплачувалися грошова допомога на оздоровлення у 2016-2017 роках є протиправними.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент виключення позивача із списків особового складу регіонального управління та всіх видів забезпечення - 26.06.2021) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Оскільки наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.07.2021 №330-ОС позивача звільнено з військової служби, суд висновує, про необхідність зобов`язати саме відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення у жовтні 2016 року, вересні 2017 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, ураховуючи раніше виплачені суми.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги на оздоровлення у жовтні 2016 року, вересні 2017 року відповідно, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_5 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги на оздоровлення у жовтні 2016 року, вересні 2017 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, ураховуючи раніше виплачені суми.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 21.05.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович