Справа № 600/7755/23-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/7755/23-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

20 травня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В грудні 2023 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

2. В обґрунтування позову вказав, що за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 263188,11 грн. Оскільки борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету у сумі 263188,11 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. ОСОБА_1 (далі-апелянт), не погодившись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у зв`язку із тим, що до податкового повідомлення-рішення від 05.06.2023 на суму зобов`язання 123855,21 грн долучено картку-повідомлення з якої встановити направлення неможливо. Крім того, повідомлення датовано 05.06.2023, а штамп на картці свідчить про відправку листа 21.08.2023, що свідчить про не відправку податкового повідомлення. Інші податкові повідомлення-рішення, на думку відповідача, також не відправлені на його адресу.

6. Апелянт також вважає, що податкові повідомлення-рішення якими позивач обґрунтовує податковий борг не відповідають вимогам п. 58.1.1. ст. 58 ПК України, а саме: не містять підстави для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання; граничні строки сплати грошового 23 зобов`язання; попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення, а також відсутній детальний розрахунок податкового зобов`язання та штрафних фінансових санкцій. Також податкова вимога не відповідає вимогам п. 59.3 ст. 59 ПК України так як не містить детального розрахунку суми податкового боргу, відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що податковий борг у відповідача виник внаслідок несплати у встановлені строки узгоджених сум податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб, яке було визначено на підставі наступних податкових повідомлень-рішення:

- № -2412 від 24.06.2021, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2021 рік на суму 97909,26 грн (а.с. 10);

- № 1-2412 від 13.09.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2022 рік на суму 107700,18 грн (а.с. 11);

- № -2412 від 05.06.2023, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2023 рік на суму 123855,21 грн (а.с. 13);

8. На момент звернення Головного управління ДПС у Чернівецькій області до суду податковий борг у повному обсязі погашено не було.

9. У зв`язку з чим позивач звернувся в суд з цим адміністративним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

12. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

13. Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

14. Пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

15. Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

16. Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

17. Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

18. Пункт 31.1 ст. 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

19. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

20. З матеріалів справи встановлено, що податковий борг у відповідача виник внаслідок несплати у встановлені строки узгоджених сум податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб, яке було визначено на підставі наступних податкових повідомлень-рішення:

- № -2412 від 24.06.2021, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2021 рік на суму 97909,26 грн (а.с. 10);

- № 1-2412 від 13.09.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2022 рік на суму 107700,18 грн (а.с. 11);

- № -2412 від 05.06.2023, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2023 рік на суму 123855,21 грн (а.с. 13);

21. Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

22. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

23. Матеріалами справи підтверджується, що податкові повідомлення - рішення № -2412 від 24.06.2021 та №-2412 від 05.06.2023 одержано відповідачем 13.07.2021 та 15.08.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 10, 13).

24. Як видно з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення № 1-2412 від 13.09.2022 надіслано на адресу відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та одержано відповідачем 27.10.2022, що підтверджується згрупованим реєстром поштових відправлень від 21.10.2022, фіскальним чеком Укрпошти від 21.10.2022 та треком Укрпошти (а.с. 12, 62 - 64).

25. Отже, наведені вище податкове повідомлення рішення, враховуючи положення ст. 58 ПК України, вважається врученими відповідачу.

26. Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

27. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст.56 ПК України).

28. Докази оскарження чи скасування вказаних вище податкових повідомлень - рішень у матеріалах справи відсутні.

29. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані вище податкове повідомлення-рішення є узгодженим.

30. Апелянтом визначене контролюючим органом податкове зобов`язання за платежем податок з орендної плати з фізичних осіб сплачено частково, у зв`язку з чим утворився податковий борг на загальну суму 258918,16 грн. Вказана обставина підтверджується інтегрованою карткою платника податків (відповідача) станом на час розгляду справи в суді та розрахунком заборгованості.

31. Відповідно до п.п. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки

32. Підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України передбачає, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

33. При нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

34. Відповідно до п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

35. Судом встановлено та підтверджується інтегрованою карткою платника, що у зв`язку із порушенням відповідачем строків погашення податкового зобов`язання із орендної плати з фізичних осіб позивачем нарахована пеня у сумі 4268,85 грн.

36. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що за апелянтом обліковується податковий борг на загальну суму 263188,11 грн, який складається із орендної плати з фізичних осіб в сумі 258918,16 грн та пені 4268,85 грн.

37. Вказана обставина також підтверджується інтегрованою карткою платника (відповідача).

38. Судом встановлено, що грошове зобов`язання визначене контролюючим органом відповідачем в добровільному порядку не сплачене, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 263188,11 грн, що підтверджується матеріалами справи.

39. Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

40. Податкову вимогу форми Ф від 10.11.2020 №4720-13 на суму 95801,30 грн, надіслано позивачем рекомендованим поштовим відправленням, яку відповідач отримав 20.11.2020, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6).

41. Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

42. Оскільки після направлення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася (збільшилася), але податковий борг не був ним погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково позивачем не надсилалася (не вручалася).

43. Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

44. Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

45. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

46. Пунктом п. 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

47. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

48. Апелянт не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу.

49. Посилання апелянта на невідповідність податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, якими обґрунтовує позивач податковий борг положенням ст. 58, 59 ПК України колегія суддіввідхиляє, оскільки вирішуючи спір про стягнення податкового боргу, суд не має підстав надавати оцінку правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податковій вимозі, на підставі яких виник податковий борг, позаяк це не є предметом такого правового спору.

50. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

51. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

52. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

53. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

54. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

55. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.