Справа № 585/1563/24
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/1563/24
Номер провадження 2-а/585/34/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суду Сумської області

у складі головуючого судді Цвєлодуб Г.О.,

за участю представника позивача адвоката Цимбала В.І.

представника відповідача ГУ НП в Сумській області Бащука О.Р.

секретаря с/з Салій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни у режимі відеоконфренцзв`язку із Сумським районним судом Сумської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого як представник діє адвокат Цимбал Володимир Іванович, до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Пух Юлії Олександрівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого як представник діє адвокат Цимбал В.І., звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ГБВ №285361 від 29.12.2023 року, винесену інспектором Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Пух Ю.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до оскаржуваної постанови 29.12.2023 року о 11:30 год. гр. ОСОБА_1 здійснив неправдивий виклик на спецлінію «102» повідомивши про сварку між сусідами та неприязне відношення сусідів стосовно нього, хоча даного факту не було. Оскаржувана протиправна постанова серії ГБВ №285361 від 29.12.2023 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена без фактичного розгляду справи інспектором Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 , з грубим порушенням вимог Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 року, не ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, а отже ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідно до постанови серії ГБВ №285361 від 29.12.2023 року взагалі не містять доказів відсутності факту зазначеного ОСОБА_1 ОСОБА_1 стверджує, що його сусідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебувають між собою у родинних відносинах, при зустрічі завжди виражаються в його бік нецензурною лайкою. При цьому, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектор ОСОБА_2 не відібрала пояснень а ні в заявника, а ні в не зацікавлених мешканців будинку. Самий лише факт того, що подія, з приводу якої був здійснений виклик, не підтвердилась, не вказує на завідому неправдивість виклику, оскільки особа може об`єктивно чи суб`єктивно помилятися з цього приводу. Тобто, інспектор фактично склав оскаржувану постанову за сам факт виклику ОСОБА_1 працівників поліції. Оскільки наявність чи відсутність події, про яку повідомив позивач жодним чином перевірено не було, як і не підтверджено жодним доказом на підставі якого інспектором зроблено висновки про неправдивість самого виклику. Також матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що при винесенні постанови збиралися та враховувалися докази, чи опитувалася особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча очевидним є те, що для з`ясування суб`єктивної сторони даного правопорушення, пояснення особи необхідні, оскільки не зрозуміло яким чином встановлено умисел особи на здійснення завідомо неправдивого виклику і чим така завідомість підтверджена. З наявних у матеріалах справи доказів, не надається можливим встановити, що інспектором ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вищевказаних приписів чинного законодавства, зокрема щодо встановлення всіх обставин справи. Будь-яких доказів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, матеріали справи не містять. Тому вважає спірну постанову незаконною, невмотивованою, винесену з порушенням норм чинного адміністративного законодавства.

Ухвалою від 04 квітня 2024 року поновлено строк для оскарження постанови, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

18 квітня 2024 року від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області до суду надійшов відзив, в якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

22 квітня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, оскільки доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив обставини, викладені в позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області в судовому засіданні заперечував проти позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач - інспектор Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Пух Ю.О. до суду не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ГБВ № 285361 від 29 грудня 2023 року, винесеною інспектором Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Пух Ю.О., було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень за те, що 29.12.2023 р. об 11:30 год. гр. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик на спецлінію «102», повідомивши про сварку між сусідами та неприязне відношення сусідів стосовно нього, хоча такого факту не було (а.с. 19).

Постановою державного виконавця Роменського ВДВС у Роменському районі Сумської області СМУМЮ Шаповаленко А.В. від 19.01.2024 відкрито виконавче провадження № 73897798 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн.(а.с. 20).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста КЗ СОР «1 ОСЛ м. Ромни» від 11.03.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинних захворювань головного мозку з маячним синдромом» (а.с. 21).

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газоу, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач заперечила свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, жодного іншого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідачем по справі не надано.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи, що відповідачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною, наслідком чого є її скасування.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,77,90,286,243,250КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП серії ГБВ № 285361 від 29 грудня 2023 року скасувати.

В решті вимог адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи після виготовлення повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб