Справа № 280/2891/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
20 травня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2891/24
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" про забезпечення позову в адміністративній справі №280/2891/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування постанов,-
Частиною 3 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 р. в адміністративній справі №280/2891/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанова Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №420/2157/20).
Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, перш - за все, необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
В обґрунтування необхідності забезпечення позову ТОВ "МІГ" посилається на те, що відповідачем в будь-який момент спірні постанови про накладення штрафу можуть бути пред`явлені відповідачем до примусового виконання, що призведе до передчасного стягнення з ТОВ "МІГ" коштів. За твердженням заявника, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, адже примусове стягнення за спірними постановами призведе до обмеження фінансового стану позивача - арешту його грошових коштів на рахунках в банках, та невжиття заходів забезпечення позову може призвести до передчасного списання виконавчою службою суми боргу (яка є спірною) і витрат виконавчого провадження, а також застосування інших заходів примусового виконання, як звернення стягнення на кошти. В подальшому поновлення порушених прав позивача, на його думку, призведе до докладання значних зусиль та витрат, виконання процедур повернення з бюджету коштів, а може і виникненню окремого судового спору.
Предметом спору за ініційованим ТОВ "МІГ" судовим провадженням є оскарження постанов про застосування штрафу, які, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, є рішеннями суб`єкта владних повноважень, що належать до актів індивідуальної дії. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 Кодексу). У такому випадку процесуальним законом передбачена можливість забезпечення позову шляхом зупинення дії спірних рішень.
На переконання колегії суддів, заявником обрано неналежний спосіб забезпечення позову, який, крім того, суперечить приписам частини першої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження". Цією правовою нормою встановлено тримісячний строк пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган. Законом не передбачена можливість обмеження адміністративним судом суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі у виконанні обов`язкових функцій. Це означає, що державний орган у строки, визначені законом, зобов`язаний пред`явити до примусового виконання рішення, дія якого судом не зупинена, тобто чинного рішення. Зупинення судом дії спірного рішення (постанови про накладення штрафу) виключає можливість його реалізації, у тому числі, направлення до примусового виконання.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 р. дію спірних постанов було зупинено. Ухвалою цього ж суду від 13 травня 2024 р. заходи забезпечення позову у справі скасовані у зв`язку із прийняттям рішення по суті спору. Проте у резолютивній частині цієї ухвали вказав на те, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №280/2891/24. Ухвала суду першої інстанції від 13 травня 2024 р. в апеляційному порядку не оскаржена, а рішення суду від 13 травня 2024 р. законної сили не набрало у зв`язку із його оскарженням в апеляційному порядку 15 травня 2024 р.
Частиною 6 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відмовляє ТОВ "МІГ" у забезпеченні позову за його заявою.
Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "МІК" у забезпеченні позову в адміністративній справі №280/2891/24.
Ухвала суду набирає законної сили 20 травня 2024 р. та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий - суддя А.В. Шлай
суддя Н.П. Баранник
суддя О.О. Круговий