Справа № 140/2009/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2009/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру Міністерство внутрішніх справ України, Волинського обласного центру зайнятості про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), з врахуванням уточненої позовної заяви, звернувся до суду із позовом до Головного сервісного центру Міністерство внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач 1), Волинського обласного центру зайнятості (далі центр зайнятості, відповідач 2) про визнання бездіяльності відповідача 2 щодо компенсації вартості медичного, психіатричного та наркологічного оглядів протиправною; визнання договору №0000003 між Луцькою філією Волинського обласного центру зайнятості та КП «Луцьке підприємство електротранспорту» від 21 серпня 2023 року в частині відсутності умови обов`язкової оплати вартості послуг, пов`язаних із складанням теоретичного іспиту із правил дорожнього руху та отримання посвідчення водія транспортного засобу категорій «В1», «В» та «Т», як складової навчання професії «водій тролейбуса», протиправним та недійсним; стягнення із МВС України різниці вартості посвідчення водія транспортних засобів категорій «В1», «В» та «Т» у сумі 285 грн; стягнення із відповідача 2 вартості проходження медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, вартість складання теоретичного іспиту із правил дорожнього руху та вартість посвідчення водія транспортних засобів категорій «В1», «В» та «Т» разом із вартістю касового обслуговування всього у сумі 1695 грн; стягнення із відповідача 1 або із відповідача 2 втрачений заробіток, розпочинаючи із 08 лютого 2024 року по 05 березня 2024 року моменту отримання посвідчення водія транспортних засобів категорій «В1», «В» та «Т».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 серпня 2023 року між позивачем та відповідачем 2 був укладений договір про направлення на навчання за професією водій тролейбуса та оплату його вартості.

Аналогічні договори 21 серпня 2023 року та 22 серпня 2023 року були укладені відповідно між відповідачем 2 та КП Луцьке підприємство електротранспорту та між ОСОБА_1 та КП Луцьке підприємство електротранспорту із подальшим працевлаштування.

Після завершення навчання і складання іспитів на базі КП Луцьке підприємство електротранспорту було організовано здачу теоретичного іспиту із правил дорожнього руху та після успішного складення такого, дізнавшись про його вартість у розмірі 515 грн позивач відмовився від оплати посвідчення та його отримання.

ОСОБА_1 , з метою отримання роз`яснення вартості посвідчення водія транспортних засобів відповідних категорій на з проханням видати таке посвідчення за вартість не більше 230 грн., яка передбачена постановами Кабінету Міністрів України №795 від 04 червня 2007 року та № 1386 від 27 грудня 2023 року.

У відповіді від 01 березня 2023 року повідомлено позивача, що комплексна вартість посвідчення водія становить 515 грн та складається із: 230 грн за видачу посвідчення водія на право керування транспортними засобами та 285 грн вартості бланку посвідчення водія.

ОСОБА_1 повідомляє, що у регіональному сервісному центрі у Волинській області Головного сервісного центру МВС України знаходиться відділення AT Оксі банку, яке стягує 50 грн за касове обслуговування.

Вказує, що 05 березня 2024 року ним сплачено повну суму за отримання посвідчення водія, однак вважає, що з відповідача 1 необхідно стягнути різницю вартості посвідчення у сумі 285 грн на його користь .

ОСОБА_1 09 лютого 2024 року звернувся до відповідача 2 із запитом про відшкодування вартості проходження медичного, психіатричного та наркологічного оглядів загалом у сумі 880 грн та наголошував про покриття вартості здачі теоретичного іспиту із правил дорожнього руху.

Рахує, що чинним законодавством передбачено відшкодування витрат для проходження такого огляду центром зайнятості.

Позивачем 27 лютого 2024 року отримана відповідь від Волинського обласного центру зайнятості у якій вказано, що на 2023 рік кошти на покриття витрат на проведення медичного, психіатричного та наркологічного оглядів у бюджеті центру зайнятості не були закладені, а також Волинський обласний центр зайнятості не наділений повноваженнями здійснення оплати освітніх послуг безробітному чи стороннім організаціям, які залучені до надання освітніх послуг.

На думку ОСОБА_1 із відповідача 2 необхідно стягнути кошти у сумі 1695 грн за проходження медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, а також вартість складання теоретичного іспиту із правил дорожнього руху.

Оскільки з причин відсутності можливостей для сплати вартості посвідчення водія транспортних засобів - ОСОБА_1 не міг працевлаштуватись водієм тролейбуса 3 класу, тому просить суд стягнути за рахунок відповідачів втрачений заробіток, розпочинаючи із 08 лютого 2024 року до 05 березня 2024 року - моменту отримання посвідчення водія транспортних засобів категорій В1, В та Т.

Враховуючи наведене просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 19-23).

У відзиві на позовну заяву від 08 березня 2024 року, представник відповідача 1, адміністративного позову не визнала та вказала, що у Постанові № 795 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» міститься примітка: «Розмір плати за надання послуг наведено без урахування податку на додану вартість, вартості бланків і номерних знаків, послуг кур`єра або поштового зв`язку».

Інформує, що вартість 515 грн 00 коп включає: 230 грн видача посвідчення водія на право керування транспортними засобами; 285 грн вартість бланку посвідчення водія з комплектом для виготовлення згідно накладної вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів.

Таким чином, згідно норм законодавства, для отримання посвідчення водія, необхідно сплатити вартість за надання послуги з видачі посвідчення водія та вартість бланку посвідчення водія з комплектом для виготовлення згідно накладної.

Зазначає, що обов`язок відшкодовувати потерпілому заробіток (дохід) виникає у випадку втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності потерпілого, які виникли внаслідок заподіяння шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі.

Отже, позовна вимога позивача про стягнення втраченого заробітку, розпочинаючи із 08 лютого 2024 року до моменту його працевлаштування водієм тролейбуса 3 класу у КП «Луцьке підприємство електротранспорту», слід вважати безпідставною та необґрунтованою (арк. спр. 34-36).

Представником відповідача 2 подано відзив на позовну заяву від 02 квітня 2024 року №781/10, в якій останній заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості позивач 16 серпня 2023 року виявив бажання пройти професійне навчання за професією «водій-тролейбуса».

Між центром зайнятості та КП «Луцьке підприємство електротранспорту» укладено Договір № 00003 про організацію професійного навчання за виданими центром зайнятості сертифікатами 7 безробітних, зокрема й позивача.

ОСОБА_1 21 серпня 2023 року було видано сертифікат № 0009501Н на навчання, що дає безробітному право на професійне навчання шляхом перепідготовки за професією водій тролейбуса.

На підставі сертифіката на навчання виданого центром зайнятості, між позивачем і КП «Луцьке підприємство електротранспорту» 22 серпня 2023 року укладено договір про організацію професійного навчання за професією водій тролейбуса.

Повідомляє, що у разі вибору безробітним професійного навчання за професією, здобуття якої відповідно до законодавства потребує обов`язкового медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, відшкодовуються витрати для проходження такого огляду. Для цього центри зайнятості укладають договори з відповідними закладами охорони здоров`я.

Звертає увагу, що позивачем самостійно 19 липня 2023 року отримано вказані довідки, тобто ще до виявлення бажання пройти професійне навчання за сприяння центру зайнятості.

Відповідач 2 зазначає, що законодавством чітко визначено умови за яких може бути здійснено фінансування витрат пов`язаних із професійним навчанням. Виходячи з чого, право на відшкодування витрат для проходження обов`язкового медичного, психіатричного та наркологічного оглядів не є абсолютним. Лише за наявності кошторисних призначень для таких видатків та за направленням центру зайнятості відшкодування витрат може бути проведено.

Щодо стягнення вартості складання теоретичного іспиту зазначає, що відповідач 2 не наділений повноваженнями повністю чи частково здійснювати оплату освітніх послуг безробітному чи стороннім організаціям, які залучені до надання освітніх послуг, а здійснює оплату професійного навчання безробітних в межах кошторису.

Отже, вимоги, щодо стягнення вартості складання теоретичного іспиту із правил дорожнього руху та вартості посвідчення водія транспортних засобів категорій «В1», «В» та «Т», разом із вартістю касового обслуговування, з центру зайнятості є безпідставними.

Щодо стягнення втраченого заробітку вказує, що ОСОБА_1 у позовній заяві належним чином не викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги про стягнення втраченого заробітку, зазначивши можливість альтернативи стягнення або з відповідача 1 або з відповідача 2, не наведено обґрунтованої суми стягнення, про яку заявлено в позовній вимозі (арк. спр. 61-73).

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду від 10 квітня 2024 року, позивач підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та просить на розсуд суду встановити хто винен у втраті заробітку водія тролейбуса 3 класу у сумі 7001,57 грн (арк. спр. 86-90).

Представником центру зайнятості 15 квітня 2024 року подано до суду свої заперечення в яких вона підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву (арк. спр. 92-96).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 10).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідача Волинській обласний центр зайнятості (арк. спр. 54).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року провадження за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1, відповідача 2 в частині позовних вимог про визнання договору №0000003 між Луцькою філією Волинського обласного центру зайнятості та КП «Луцьке підприємство електротранспорту» від 21 серпня 2023 року в частині відсутності умови обов`язкової оплати вартості послуг, пов`язаних із складанням теоретичного іспиту із правил дорожнього руху та отримання посвідчення водія транспортного засобу категорій «В1», «В» та «Т», як складової навчання професії «водій тролейбуса», протиправним та недійсним закрито.

Інших заяв по суті справи чи клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до договору від 21 серпня 2023 року №000003 між позивачем та відповідачем 2 укладено договір про організацію професійного навчання безробітного ОСОБА_1 (арк. спр. 28-30).

Між позивачем та КП «Луцьке підприємство електротранспорту» укладено договір від 22 серпня 2023 року №03-03 про організацію професійного навчання, предметом якого є надання освітніх послуг безробітному (арк. спр. 4-5).

Предметом договору від 21 серпня 2023 року №00003 про організацію професійного навчання безробітних на замовлення роботодавця, укладеного між центром зайнятості та КП «Луцьке підприємство електротранспорту», виступає організація професійного навчання семи зареєстрованих безробітних (серед яких і позивач) у закладі освіти на замовлення роботодавця з подальшим їх працевлаштуванням у цього роботодавця після завершення навчання за виданими центром зайнятості сертифікатами на навчання за професією, програмою підвищення кваліфікації «водій тролейбуса» (арк. спр. 14-17).

Після складення теоретичного іспиту із правил дорожнього руху позивач відмовився від оплати посвідчення водія у розмірі 515 грн та його отриманні.

З метою роз`яснення вартості посвідчення водія транспортних засобів ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області.

Листом від 29 лютого 2024 року №31/3/Г-28-1033-08-2024 позивача повідомлено, що комплексна вартість посвідчення водія становить 515 грн та складається із: 230 грн за видачу посвідчення водія на право керування транспортними засобами та 285 грн вартості бланку посвідчення водія (арк. спр. 27).

Платіжна інструкція №818600 від 07 лютого 2024 року підтверджує факт оплати позивачем 250 грн на рахунок Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області за прийняття теоретичного іспиту та 50 грн за надання платіжних послуг на користь АТ «Оксі Банк» (арк. спр. 32).

Платіжна інструкція №0.0.350848849.1 є документом про факт оплати позивачем 515 грн на рахунок Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області за видачу посвідчення водія на право керування транспортними засобами (арк. спр. 33).

ОСОБА_1 для захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України 04 червня 2007 року №795 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2023 року №1386), затверджено перелік платних послуг, що надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ і розмір плати за їх надання (далі Постанова № 795).

Згідно Розділу I Постанови №795 територіальні органи з надання сервісних послуг МВС здійснюють видачу посвідчення водія на право керування транспортними засобами вартість яких складає 230 грн, в свою чергу вартість прийняття теоретичного іспиту дорівнює 250 грн.

В свою чергу суд зауважує, що у Постанові №795 наявна примітка, у якій вказано, що розмір плати за надання послуг наведено без урахування податку на додану вартість, вартості бланків і номерних знаків, послуг кур`єра або поштового зв`язку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 844 затверджено зразки бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України.

Так, бланк національного посвідчення водія (далі - бланк посвідчення) має вигляд пластикової картки типу ID-1 з імплантованим захисним елементом. Формат картки становить 53,98 х 85,6 міліметра та може мати допустимі відхилення відповідно до ДСТУ ISO/IEC 7810:2008.

Для виготовлення бланка посвідчення використовується багатошаровий полімерний матеріал - полікарбонат, який за фізичними характеристиками відповідає вимогам ДСТУ ISO/IEC 7810:2008.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

Пунктом 23-1 цього Положення передбачено, що посвідчення водія за бажанням заявника може бути оформлене та видане в електронній формі без виготовлення його на бланку.

Посвідчення водія без виготовлення його на бланку оформлюється та видається в електронній формі засобами Єдиного державного реєстру МВС на підставі заяви, поданої відповідно до пункту 5-1 цього Положення, із подальшим його відображенням в електронній формі в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1453 Про затвердження Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій (Офіційний вісник України, 2022 року, № 10, стаття 521).

Враховуючи наведене суд зауважує, що заявники вправі відмовитись від отримання посвідчення водія у фізичній формі бланка посвідчення, та оформити таке в електронній формі за допомогою засобів Єдиного державного реєстру МВС на підставі відповідної заяви.

Як встановлено судом, Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області здійснює замовлення щодо виготовлення та отримання бланків посвідчення, ціна яких становить 285,00 грн за одне посвідчення, що підтверджується накладною-вимогою на внутрішнє переміщення матеріалів (арк. спр. 51).

Враховуючи наведене суд приходить до переконання, що отримання фізичного бланка посвідчення є правом водія, яке, в свою чергу, реалізовується лише у випадку здійснення оплати за виготовлення такого посвідчення. Однак існує можливість отримання посвідчення водія в електронній формі, без здійснення такої оплати, якою міг скористатись позивач.

Тому, на переконання суду, позовна вимога щодо стягнення із МВС України різниці вартості посвідчення водія транспортних засобів категорій «В1», «В» та «Т» у сумі 285 грн є безпідставною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2023 року №264 затверджено Порядок професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних (далі Порядок №264), який визначає механізм організації регіональними/міжрегіональними центрами зайнятості, філіями регіональних/міжрегіональних центрів зайнятості, а також обласними, Київським міським, міськими, районними, міськрайонними центрами зайнятості (до їх припинення) (далі - центри зайнятості) професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних (далі - професійне навчання).

Пунктом 12 Порядку №264 передбачено, що центр зайнятості направляє безробітного перед проходженням професійного навчання до закладів охорони здоров`я для попереднього медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, якщо правила прийому до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти вимагають надання відповідної довідки.

У разі вибору безробітним професійного навчання за професією, здобуття якої відповідно до законодавства потребує обов`язкового медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, відшкодовуються витрати для проходження такого огляду. Для цього центри зайнятості укладають договори з відповідними закладами охорони здоров`я.

Наведене також передбачено пунктом 2.2.3. Договору №00003 від 21 серпня 2023 року.

Суд зауважує, що даний порядок передбачає направлення безробітного центом зайнятості до закладів охорони здоров`я для проходження таких видів оглядів. Отже, лише в такому випадку огляд здійснюється за бюджетні асигнування центру зайнятості.

Як встановлено судом, договір про організацію професійного навчання безробітного між позивачем та відповідачем 2 укладено від 21 серпня 2023 року, в свою чергу ОСОБА_1 отримав довідки медичного, психіатричного та наркологічного оглядів 19 липня 2023 року самостійно, що позивачем не заперечується.

Пунктом 2.3.4. Договору №00003 від 21 серпня 2023 року передбачено, що у разі вибору безробітним професійного навчання за професією, здобуття якої відповідно до законодавства потребує обов`язкового медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, відшкодовуються витрати для проходження такого огляду. Для цього Центри зайнятості укладають договори з відповідними закладами охорони здоров`я.

Отож суд критично відноситься до посилання позивача на даний пункт Договору, оскільки він передбачає компенсацію витрат для проходження оглядів лише закладам охорони здоров`я за укладеними договорами.

Враховуючи наведене, суд не вбачає за належне для задоволення позовних вимог позивача про визнання бездіяльності відповідача 2 щодо компенсації вартості медичного, психіатричного та наркологічного оглядів протиправною та стягнення із відповідача 2 вартості проходження медичного, психіатричного та наркологічного оглядів, вартість складання теоретичного іспиту із правил дорожнього руху та вартість посвідчення водія транспортних засобів категорій «В1», «В» та «Т» разом із вартістю касового обслуговування всього у сумі 1695 грн.

Позовна вимога, стосовно стягнення втраченого заробітку також не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Згідно частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі № 990/150/23 зазначено, що формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає положенням КАС України.

Суд погоджується із позицією відповідача 2, про те що у позовній заяві належним чином не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення втраченого заробітку та зазначає можливість альтернативи стягнення або відповідача 1 або з відповідача 2.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволенні позовних вимог.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно із частинами першою-другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача та кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного сервісного центру Міністерство внутрішніх справ України, Волинського обласного центру зайнятості про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст рішення складено та підписано 21 травня 2024 року.