Справа № 160/4891/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2024 рокуСправа №160/4891/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/4891/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
УСТАНОВИВ:
22.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 22.02.2024 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 27.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог частини 6 статті 12, частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також ухвалою суду від 27.02.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме:
- акту про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРНЕТ» від 15.11.2023 р. №3761/04-36-07-14-04/44300272;
- розрахунок штрафних санкцій відповідно до спірного рішення;
- пояснення із підтверджуючими доказами, шо подавались позивачем під час здійснення перевірки позивачем;
- усі наявні документи, на підставі яких було сформовано спірне ППР та інші докази щодо суті спору;
- усі наявні документи, на підставі яких було сформовано ППР та всі наявні докази щодо суті спору.
29.02.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» подали до суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. В обґрунтування заяви зазначено, що у випадку розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідач може бути позбавлений касаційного перегляду справи.
Ухвалою суду від 04.03.2024 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в адміністративній справі №160/4891/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування ППР, відмовлено.
15.03.2024 року відповідач через підсистему Електронний суд подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
15.03.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.
19.03.2024 року позивачем до суду подані додаткові пояснення у справі.
19.03.2024 року товариством подано відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 22.03.2024 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду, відмовлено.
04.04.2024 року судом на розгляд ставилася питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 04.04.2024 року суд вирішив подальший розгляд адміністративної справи №160/4891/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування ППР, здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 02.05.2024 року.
02.05.2024 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 16.05.2024 року.
14.05.2024 року товариством подані до суду додаткові пояснення у справі.
16.05.2024 року податковим органом подано клопотання про відкладення розгляду справи.
16.05.2024 року позивачем до суду подана заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
16.05.2024 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення винесено з порушенням норм законодавства та без врахування фактичних обставин здійснення господарської діяльності.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зазначають, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті внаслідок встановлення порушень позивачем вимог законодавства.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Згідно матеріалів справи, ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» на підставі Статуту було створено та зареєстровано з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10 червня 2021року.
Основним видом економічної діяльності є неспеціалізована оптова торгівля (КВЕД 46.90).
За результатами такої перевірки було складено акт від 15.11.2024 року №3761/04-36-07-14-04/44300272, яким встановлено порушення: п.44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.5 ст.198, п.200.1, 200.4 ст.200, п. 201.10 ст. 201 п.201.1, п.201.2, п.201.9 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), з урахуванням ч.1 Закону України «Про бухгалтерський облік», п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку №88 від 24.05.1995 року, підприємством занижено ПДВ (ряд.18) на суму 222 806 грн., в т.ч. по декларації з ПДВ за листопад 2022 року на суму 199 244 грн. та по декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 23 562 грн.; завищено суму від`ємного значення з ПДВ (ряд.21) декларації з ПДВ за серпень 2023 року на 121 788 грн.; в порушення п. 201.1 ст.201, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за листопад 2022 року на суму ПДВ 218 989 грн., за серпень 2023 року на загальний обсяг без ПДВ 607550 гривень.
Згідно висновків, здійснених у акті встановлено, що перевіркою не було підтверджено передачу та використання давальницької сировини, отриманої від ТОВ «ПАРК ПЛЮС», та як наслідок не підтверджено виготовлення готової продукції на давальницьких умовах ТОВ «ПАРК ПЛЮС» у листопаді 2022 року, встановлено факт надання послуг постачання ТОВ «ПАРК ПЛЮС» у листопаді 2022 року.
У акті відповідач вказує, що при перевірці відомостей, наведених в актах приймання-передачі виконаних послуг було проаналізовано виробничий процес ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 року, та його документальне оформлення.
ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» не мало можливості самостійно надавати послуги з переробки катанки у дріт, оскільки: - відсутні власні виробничі потужності для здійснення послуг з переробки сировин (катанки) на давальницьких умовах на замовлення ТОВ «ПАРК ПЛЮС»; - відсутнє орендоване обладнання, тому як відсутні договори оренди чи суборенди обладнання в листопаді 2022 року (договір суборенди від 01.11.2021 № 10-о, відповідно до якого ТОВ «БЕТАКОМ К» передає в строкове платне користування майно, в тому числі обладнання для виготовлення дроту з катанки. припиняється з 01.05.2022 року); - згідно наданих до перевірки первинних документів та даних регістрів бухгалтерського обліку, встановлено, що послуги з переробки катанки в дріт ВР ф.5,0мм ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» від сторонніх організацій в листопаді 2022 року не придбавались; - на підставі регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» (бух.рах. 201 «Матеріали», встановлено відсутність використання допоміжних матеріалів при переробці давальницької сировини (катанки 6,5 мм) в дріт ВР ф.5,0мм, в листопаді 2022 року, а саме: Суха змазка Panlube S 10T або Суха змазка Panlube S37T, Мастило технологічне Н-2; - згідно розрахунків 4-ДФ, табелів обліку робочого часу, відомостей нарахування заробітної плати за період листопад 2022 року встановлено, що волочильник дроту в зазначений період на підприємстві не працював, заробітна плата не нараховувалась.
У ході проведення перевірки, ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ», було надано запит №9 від 08.11.2022 року, згідно якого платнику податків необхідно надати пояснення та документальне підтвердження, щодо послуг з переробки катанки в листопаді 2022 року на замовлення ТОВ «ПАРК ПЛЮС». ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» листом від 08.11.2023 №08-11/2023 надано пояснення: «…готова продукція з давальницької сировини даному Замовнику була виготовлена працівником, задіяним на виробництві, що підтверджується Податковим розрахунком сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2022р. Переробка катанки здійснювалась на орендованому виробничому обладнанні за договором №28-10/021 від 28.10.2021р, укладеного з ТОВ «БУДМОНТАЖ ЗБВІК» (договір №28-10/021 від 28.10.2021р наданий в ході перевірки). Виробнича потужність орендованого обладнання дозволяє переробити працівнику обсяг сировини і виготовити продукцію в період з отримання давальницької сировини до відвантаження виробленої з неї продукції в кількості, вказаної в актах про надання послуг від 15.11.2022р.
Отже, внаслідок спростування операцій з промислової переробки (переробки давальницької сировини), ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» завищено податкові зобов`язання з ПДВ за листопад 2022 року на суму 7 451 гривень.
Зазначено про передачу (реалізація) готової продукції ТОВ «ПАРК ПЛЮС» у листопаді 2022 року без відображення в регістрах бухгалтерського обліку.
Враховуючий вищевикладене, ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» занижено податкові зобов`язання за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 року на загальну суму 226 439 гривень.
Таким чином в ході проведення перевірки, в порушення п.44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1, 200.4 ст.200 ПКУ, ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» занижено податкові зобов`язання з ПДВ за період з 01.03.2022 року по 31.08.2023 року на загальну суму 218 989 грн., в тому числі: за листопад 2022 року на суму 218 989 гривень.
Щодо списання матеріалів у травні 2022 року на суму 1525,31грн - до перевірки не надано акт списання матеріалів. Крім того, у травні 2022 року підприємство не здійснювало виробництво, власні основні фонди у підприємства відсутні, договори оренди та суборенди припинені з 01.05.2022 року.
Щодо списання матеріалів у червні 2022 року на суму 3840,06грн, підприємством у відповіді зазначено, що сума використана для забезпечення роботи обладнання, орендованого за договором суборенди обладнання №28-10/021 від 28.10.2021. (Акт списання №СпТ-000002 від 30.06.2022 на суму 3840,06 пас привідний -2 шт на суму 1370,06грн та ремінь В (Б) 2240 10шт на суму 2470грн).
До перевірки надано Договір суборенди обладнання №28-10/021 від 28.10.2021 з ТОВ «БУДМОНТАЖ ЗБВІК» (код 35527011, м.Вінниця) найменування обладнання, згідно специфікації до договору, волочильний стан, пристрій для плетіння сітки. Орендна плата за договором 1000грн з ПДВ.
Відповідно до даних бухгалтерського обліку взаємовідносини з ТОВ «БУДМОНТАЖ ЗБВІК» - відсутні. ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» не доведено використання в господарській діяльності виробничого обладнання від ТОВ «БУДМОНТАЖ ЗБВІК», відповідно не підтверджено первинними документами списання матеріалів у червні 2022 року на суму 3840,06грн. в господарській діяльності.
В бухгалтерському обліку відображено придбання катанки 6,5 мм 1- 3 сп/пс моток бухта у кількості 21,214грн наступним чином: Дебет по рах. 281 «Товари» Кр-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - у сумі 593992 гривень.
У травні 2022 року підприємство самостійно не здійснювало переробку катанки, так як платник податків не мав власних чи орендованих виробничих потужностей. Послуги з переробки вищезазначеної катанки від сторонніх організацій ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» не придбавались.
Згідно даних ЄРПН та первинних документів частину катанки було реалізовано, Тобто, ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» - придбано 02.05.2022 катанку 6,5 мм 1- 3 сп/пс моток бухта 21,214т, - згідно наданих до перевірки первинних документів реалізовано 06.05.22 катанку 6,5мм 1-3сп/пс мотокбухта 2,6303т, - залишок катанки 6,5 мм 1- 3 сп/пс моток бухта на 31.05.2022 року (по бух.рах.26 та бух.рах.28) відсутній.
Таким чином, відповідач дійшов до висновку, що позивачем не підтверджено первинними документами використання в господарській діяльності ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» катанки 6,5 мм 1- 3 сп/пс моток бухта у кількості 18,5837т на суму 520 342,23 гривень.
Отже, вважають, що ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» списувались ТМЦ за відсутності підтверджуючих документів.
Також, у ході проведення перевірки ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» встановлено віднесення до податкового кредиту декларації з ПДВ за жовтень 2022 року податкової накладної від ТОВ «БЕТАКОМ К», складеної з порушенням, а саме: невірно зазначена номенклатура товару (зазначено дріт, первинними документами (видатковими накладними) не підтверджено придбання дроту або отримання передплат) на суму ПДВ 4095 гривень.
У порушення п.198.1 ст.198, п.201.1, п.201.2, п.201.9 ст.201 ПКУ ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» завищено податковий кредит за жовтень 2022 року на суму 4095 гривень.
Посадовим особам надано запит №9 від 08.11.2023 щодо надання пояснення стосовно такого порушення.
Листом від 08.11.2023 року №08-11/2023 підприємство повідомило наступне: «Щодо факти віднесення до податкового кредиту за жовтень 2022 року податкової накладної від ТОВ «БЕТАКОМ К», в якій допущена помилка в найменуванні наданої нашому підприємству послуги з промислової переробки, ТОВ «ВП «МЕТЕЛ МАРКЕТ» не заперечує».
Враховуючи вказані правопорушення, відповідач дійшов до висновку, що ТОВ «ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» - занижено ПДВ (ряд.18) на суму 222806грн., в т.ч. по декларації з ПДВ за листопад 2022 року на суму 199 244грн. та по декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 23 562грн; завищено суму від`ємного значення з ПДВ (ряд.21) декларації з ПДВ за серпень 2023 року на 121 788 гривень.
Позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
Підпунктом 14.1.1561 п. 14.1 ст.14.1 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.
У відповідності до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податковим на додану вартість є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до п.186.1 ст.186 Податкового кодексу України місцем постачання товарів є:
а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);
б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;
в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.
Положеннями п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до абзацу п`ятого ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон України №996-ХІV) господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Пунктом 2 ст.3 Закон України №996-ХІV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 ст. ст.9 Закону України №996-ХІV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Абзацом 11 ст.1 Закону України №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Отже, платник податку, має право на включення сум ПДВ, сплачених у вартості товарів, робіт чи послуг, до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідного податкового (звітного) періоду і, як наслідок, на його врахування при визначенні різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту такого періоду, лише за умови фактичного здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів, робіт чи послуг, що підтверджується первинними та іншими документами, а також податковими накладними, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.
Відповідно до вищенаведеного визначення, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильності обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Надаючи оцінку аргументам сторін та застосуванні норм права у спірних правовідносинах суд виходить з наступних мотивів.
Надаючи оцінку правомірності винесення спірних податкових повідомлень-рішень та досліджуючи факт реальності господарських операцій суд зазначає таке.
Згідно матеріалів справи, у періоді, за який проводилась перевірка, відповідальними за фінансово-господарську діяльність підприємства були:
директор ОСОБА_1 за період з 11.06.2021р. по 08.03.23р.;
директор ОСОБА_2 за період з 09.03.2023р. по теперішній час;
головний бухгалтер ОСОБА_3 з 26.09.2023р. по теперішній час.
Під час перевірки контролюючим органом зроблено висновок щодо порушення товаристом положень п.198.5 ст 198 ПКУ за операціями списання ТМЦ.
Однак, не взято до уваги, що за актами №СпТ-000007 від 30.04.2022 р та № СпТ-000008 від 30.04.2022 р. було списано допоміжні матеріали, що їх було використано при виконанні робіт з переробки катанки в дріт, що була давальницькою сировиною у період з 01.11.2021 р по 30.04.2022.
Саме це не було враховано при здійснені перевірки , не зважаючи на надану розшифровку про використання допоміжних матеріалів використаних при виконанні переробки катанки у дріт, із зазначенням контрагентів, найменування, кількості та дати прийняття у переробку та визначення які саме ТМЦ було використано та в якій кількості.
Встановлено, що контрагенти позивача не мають статусу ризикового контрагента.
Операції відповідно до чинного законодавства відображено у первинних документах бухгалтерського обліку.
Вимоги контролюючого органу про надання інших документів без чіткого їх переліку та визначення які саме операції не відображено у бухгалтерському обліку є неналежними та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.
Зустрічної перевірки контрагентів які замовляли послуги та отримали їх , робітниками контролюючого органу не було зроблено.
Жодні запити не направлялись.
Від вивчення технологічної карти технологічного процесу виготовлення проволоки перевіряючи відмовилися, оскільки не є фахівцями у галузі перероблення металопрокату.
Так, як було зазначено судом вище, відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копій актів приймання сировини та актів видачі готової продукції, в них міститься інформація про кількість сировини переданої в переробку, загальну вартість робіт, дату, №акту, реквізити сторін, тобто зі змісту наданих позивачем первинних документів можна встановити фактичне здійснення господарських операцій.
Також, судом встановлено, що у акті перевірки також було зазначено про відсутність переробки катанки у дріт в травні 2022 року.
Однак, слід вказати, що під час перевірки податковим органом не було враховано, що першою подією була переплата, що її здійснено 30.03.22 року та придбання (доставка катанки від ТОВ «ЄВТО-ІНВЕСТ» та ТОВ «Бетаком К» (травень 2022 року) для використання у власному виробництві, і в травні того ж року, а саме в період з 02 по 06 , було здійснено переробку її у дріт та використано допоміжні матеріали відповідно до попередньої калькуляції їх використання, а вже 07.05.2022 р відповідно до видаткової накладної № РН-0000089 було реалізовано власну готову продукцію дріт , що його виготовлено з перерахованих матеріалів, ТОВ «Крафт».
Таким чином , в бухгалтерськіх документах було відображено придбання катанки за передплатою, переробку у власному виробництві з використанням допоміжних матеріалів, їх списання та реалізацію продукції власного виробництва дроту, тобто коректировка з передоплати на факт виготовлення та реалізації продукції власного виробництва з власних матеріалів.
Щодо припинення дії договору суборенди обладнання від 01.11.2021р. №10-о між «Бетаком К» та ТОВ «ВП «МАТАЛМАРКЕТ» саме 01.05.2022 року.
Згідно матеріалів справи, податковий орган не взяв до уваги наявність додаткової угоди до цього договору, згідно якої дію такого договору було подовжено ще на травень та червень 2022 року на тих же умовах, що й основний Договір, що відповідно спростовує висновки відповідача про відсутність обладнання для виготовлення дроту.
Доказів про те, що у позивача не було реальної можливість виконати ці роботи, податковим органом суду не надано.
Також, слід вказати про те, що у бухгалтерському обліку позивача немає актів прийманняпередавання орендованого обладнання та устаткування для виготовлення дроту, що відповідно свідчить про те, що його не повернуто власнику, тобто фактично у позивача була реальна можливість подальшого його використовування у власній діяльності, та ще й безоплатно.
Також, слід зазначити про те, що визначення давальницької сировини наведено у пп. 14.1.41 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу, а саме - це сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.
Особливість операцій з давальницькою сировиною полягає утому, що передавальна сторона зберігає за собою право власності на вихідну сировину або матеріали, що передано в переробку, і також на готову продукцію, отриману в результаті переробки, а переробник лише надає послуги з переробки. Операції з запасами, які підприємство передає іншому суб`єкту господарювання для переробки, обробки чи доопрацювання, по своїй суті належать до підрядних робіт та регламентуються главою 61 Цивільного кодексу України.
Так, згідно зі ст.837 Цивільного кодексу:
- за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти і оплатити виконану роботу;
- договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Статтею 840 Цивільного кодексу України передбачено можливість виконання робіт з матеріалу замовника. Причому підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу і зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. У договорі підряду фіксуються норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.
Крім того, відповідно до ст.841 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний вжити заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.
Документами, що підтверджують використання сировини, допоміжних матеріалів, виготовлення готової продукції, є такі первинні документи:
- акт приймання-передачі сировини в переробку;
- звіт переробника про використання сировини, що складається в натуральних одиницях і містить дані про: кількість отриманої на переробку сировини; кількість та асортимент отриманої в результаті переробки продукції; кількість невикористаної сировини; кількість відходів, у тому числі зворотних; акт приймання-передачі виконаних робіт (містить вартісну оцінку витрат на виробництво за кожним видом отриманої продукції); акт приймання-передачі готової продукції з переробки.
Здійснивши аналіз наданих позивачем документів на підтвердження реальності господарських операцій, суд доходить висновку, що усі реквізити відповідно до вищенаведеного Закону сторонами дотримано, і з наданих документів можна отримати інформацію про кількість сировини переданої в переробку та загальну вартість робіт, а отже твердження відповідача про дефектність первинних документів щодо передачі сировини на переробку та передачу готової продукції є помилковими та не відповідають матеріалам справи.
У бухгалтерському та податковому обліку позивача містяться всі документи, що їх передбачено чинним законодавством для виникнення права платника податків визначення розміру податкового кредиту з ПДВ та для віднесення до складу валових витрат коштів, що їх було витрачено на придбання послуг з оренди складського приміщення.
Порушень щодо порядку їх складання у Акті перевірки не зазначено, відомостей щодо визнання угоди чи певних документів недійсними в Акті не надано, в матеріалах справи відсутні, тобто, немає правових підстав для виключення цих документів із складу документів бухгалтерського чи податкового обліку, позивача та збільшення його податкових зобов`язань.
Суд зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права, адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.
Суд зауважує, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем положень податкового законодавства, та не надано доказів невідповідності первинних документів, тощо.
З огляду на вищенаведені правові норми та докази які містяться в матеріалах справи суд вважає, що висновки відповідача здійснені у акті перевірки від 15.11.2023 року за №3761/04-36-07-14-04/44300272 є передчасними.
Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
При цьому, суд зазначає, що визнання протиправними та такими, що підлягають скасуванню спірних податкових повідомлень-рішень є ефективним способом захисту порушеного права позивача.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування ППР.
Щодо розплоду судових витрат.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МЕТАЛ МАРКЕТ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3028,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16.05.2024 року.

Суддя В.В. Ільков