Справа № 420/9088/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9088/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 26 березня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 27.03.2023 по 11.05.2023 та з 27.07.2023 по 29.07.2023, а також періоди відпусток за станом здоров`я з 12.05.2023 по 11.06.2023, з 12.06.2023по 26.07.2023 та з 30.07.2023 по 18.08.2023;

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 розрахунку пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 27.03.2023 по 11.05.2023 та з 27.07.2023 по 29.07.2023, а також періоди відпусток за станом здоров`я з 12.05.2023 по 11.06.2023, з 12.06.2023по 26.07.2023 та з 30.07.2023 по 18.08.2023.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби позивач, 26.03.2023 року отримав поранення, що підтверджується формою 100 та довідкою про обставини травми №3833 від 08.05.2023. У зв`язку з отриманням бойового поранення ОСОБА_1 проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно до виписки № 7121 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.03.2023 по 29.03.2023. Відповідно до виписки № 2003 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.03.2023 по 18.04.2023. Відповідно до виписки № 1311 перебував на стаціонарному лікуванні з 18.04.2023 по 11.05.2023. Відповідно до довідки ВЛК № 98/2 поранення, ТАК пов`язане з проходженням військової служби. Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 - травма відноситься до важких. На підставі ст. 81 гр. ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. Відповідно до довідки ВЛК №1057 від 05.06.2023, поранення, ТАК, пов`язане із Захистом Батьківщини. Поранення тяжкого ступеня важкості. На підставі 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 45 (сорок п`ять) календарних днів. Відповідно до виписки від 29.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.07.2023 по 29.07.2023.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №827 непридатний до військової служби. У періоди стаціонарного лікування, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 27.03.2023 по 11.05.2023 та з 27.07.2023 по 29.07.2023, а також у періоди відпусток за станом здоров`я з 12.05.2023 по 11.06.2023, з 12.06.2023 по 26.07.2023 та з 30.07.2023 по 18.08.2023, ОСОБА_1 не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, Позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, пропорційно періодам стаціонарного лікування. 09.01.2024 в інтересах позивача було направлено заяву до Відповідача з вимогами, зокрема:

- Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в повному розмірі в період з 26.03.2023 по 18.08.2023, щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, з урахуванням фактично виплачених сум;

- Виготовити та направити довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 у період з 09.11.2022 по 18.08.2023;

- Надати витяги із наказів про вибуття(прибуття) у відпустку за станом здоров`я ОСОБА_1 . Проте, з відповіді Відповідача, оформленій листом від 27.01.2024, можна зробити висновок про те, що Відповідач відмовився від визначення періодів лікування та перебування ОСОБА_1 у відпустках за станом здоров`я з подальшою добровільною виплатою винагороди.

Вважаючи спірну бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 26.03.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (в порядку ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с.22-38), 09.11.2022 на підставі Указу Президента України №547/2022 призваний у Збройні Сили України по мобілізації.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2023 №3833 (а.с.45) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва, смерті), ОСОБА_1 26.03.2023, під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 отримав поранення. Стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння повністю відкидається. Перебував у засобах індивідуального захисту.

Матеріали справи містять виписки з медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до яких ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні:

з 27.03.2023 по 29.03.2023 (а.с.47-48);

з 29.03.2023 по 18.04.2023 (а.с.49-50);

з 18.04.2023 по 11.05.2023 (а.с.51-53);

з 27.07.2023 по 29.07.2023 (а.с.56-58).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 11.05.2023 №98/2 (а.с.54), поранення ОСОБА_1 пов`язане з проходженням військової служби. Травма відносить до важких. Потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 календарних діб.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.05.2023 №135 (а.с.80), молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибуває з району виконання бойового завдання у відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 12.05.2023 по 10.06.2023.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 05.06.2023 №1057 (а.с.55), поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини. Поранення тяжкого ступеня важкості. Потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 45 календарних днів.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.06.2023 №161 (а.с.83), молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що продовжив відпустку за станом здоров`я на 45 діб з 07.06.2023 по 21.07.2023.

Адвокат Мандрик В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою від 09.01.2024 (а.с.40-43) про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 26.03.2023 по 18.08.2023.

На вказану заяву адвоката від 09.01.2024 військова частина НОМЕР_1 скерувала лист від 27.01.2024 №3664 (а.с.44) у якому зазначила, що для оформлення додаткової винагороди на період стаціонарного лікування та відпустки за станом здоров`я необхідно надати підтверджуючі документи:

з 12.05.2023 по 11.06.2023 відсутня копія відпускного квитка або витягу з наказу на відпустку;

з 12.06.2023 по 26.07.2023 - відсутня копія відпускного квитка або витягу з наказу на відпустку;

з 30.07.2023 по 18.08.2023 відсутня підтверджуюча документація про стаціонарне лікування.

Повідомлено, що для здійснення виплат додаткової грошової винагороди військовослужбовцю необхідно звернутись особисто рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 , додавши наступні документи: виписки із лікувальних закладів, рішення ВЛК про відпустку або придатність, копії відпускних квитків або витяги з наказу на відпустку, у встановленому порядку.

В той же час, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2024 №4403 (а.с.84) про грошове забезпечення та відрахування з листопада 2022 року по вересень 2023 року ОСОБА_1 , останньому додаткова винагорода на період дії військового стану нарахована у таких розмірах:

-листопад 2022 року 22000,00 грн;

-грудень 2022 року 30000,00 грн;

-січень 2023 року 30000,00 грн;

-лютий 2023 року 25000,00 грн;

-березень 2023 року 100000,00 грн;

-квітень 2023 року 100000,00 грн;

-травень 2023 року 100000,00 грн;

-червень 2023 року 100000,00 грн.

Також, матеріали справи містять до витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.04.2024 №876/НАГД «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» (а.с.81-82), відповідно до якого наказано зв`язку з уточненням даних виплатити особовому складу військової частини за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) та військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) за час лікування, додаткову винагороду у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах, у т.ч. молодшому сержанту ОСОБА_2 за період з 01.07.2023 по 21.07.2023, з 27.07.2023 по 29.07.2022.

Вважаючи спірну бездіяльність щодо не нарахування додаткової винагороди протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В силу статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно пункту першого статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

На думку суду, аналіз наведених норм Постанови №168 дає підстави для висновку про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок №260), визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав поранення та перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках за станом здоров`я у спірний період, а саме:

-на стаціонарному лікуванні: з 27.03.2023 по 29.03.2023; з 29.03.2023 по 18.04.2023; з 18.04.2023 по 11.05.2023; з 27.07.2023 по 29.07.2023;

-у відпустці за станом здоров`я: з 12.05.2023 по 10.06.2023 та з 07.06.2023 по 21.07.2023.

Відповідно до наданої відповідачем довідки від 26.03.2024 №4403 (а.с.84), за спірний період відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн з березня 2023 року по червень 2023 року.

Позивачем вказане не спростовано, а судом протилежного не встановлено, а відтак у задоволенні позовних вимог у цій частині (з березня 2023 року по червень 2023 року) слід відмовити.

В той же час, за період перебування у відпустці за станом здоров`я з 01.07.2023 по 21.07.2023 та під час перебування на стаціонарному лікуванні з 27.07.2023 по 29.07.2023, матеріали справи не містять належних доказів щодо нарахування та виплати військовою часиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткової винагороди.

На підтвердження бездіяльності військової частини НОМЕР_1 відповідач посилається на наказ (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.04.2024 №876/НАГД «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» (а.с.81-82), відповідно до якого ОСОБА_1 включено до списків особового складу на виплату додаткової грошової допомоги за вказаний період.

Зазначене посилання суд відхиляє з огляду на те, що вказаний наказ є підставою для нарахування та виплати такої винагороди, бездіяльність щодо не вчинення якої й є спірною у даній справі, а відтак позовні вимоги у цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Розрахунок додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн є компетенцією командирів (начальників) військової частини як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок розрахувати та виплатити позивачу зазначену грошову винагороду, а відтак похідні позовні вимоги в цій частині, є такими, що підлягають задоволенню також.

Щодо позовних вимог в частині протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 22.07.2023 по 26.07.2023 та за період 30.07.2023 по 18.08.2023, суд зазначає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що у зазначений період позивач перебував на стаціонарному лікуванні або у відпустці за станом здоров`я.

Більш того, у відзиві на позовну заяву військова частина НОМЕР_1 підкреслила, що ані матеріали справи не містять зазначених доказів, ані відповідач. Позивач, в свою чергу, зазначене не спростував, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений можливості звернутись до військової частини НОМЕР_1 з відповідним рапортом та доданими документами щодо нарахування додаткової винагороди за період з 22.07.2023 по 26.07.2023 та за період 30.07.2023 по 18.08.2023, за наявності відповідних підстав.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 27.07.2023 по 29.07.2023, а також у період відпустки за станом здоров`я з 01.07.2023 по 21.07.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 27.07.2023 по 29.07.2023, а також у період відпустки за станом здоров`я з 01.07.2023 по 21.07.2023, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА