Справа № 400/1643/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 р. № 400/1643/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,54001,

провизнання протиправним та скасування наказу від 25.01.2024 №264; поновлення на посаді; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 31.01.2024р.,

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Миколаївській області № 264 від 25.01.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого поліцейського Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області» про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за порушення службової дисципліни та наказ від 31.01.2024 №70 о/с «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з моменту звільнення 31.01.2024 по день його поновлення на службі.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню. В оскаржуваному наказі відсутні посилання на належні та допустимі докази на підтвердження факту алкогольного сп`яніння; вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку не доведена належним чином.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку повністю доведена матеріалами службового розслідування. Факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння підтверджено документально, складений акт про перебування позивача на службі в стані алкогольного сп`яніння вих. УГІ ГУНП від 02.01.2023 № 13/43-2024 комісійно працівниками мобільної групи УГІ ГУНП у присутності капітана поліції ОСОБА_2 , капітана поліції ОСОБА_3 та майора поліції ОСОБА_4 , а також складено акт про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (вих. УГІ ГУНП від 02.01.2023 № 14/43-2024), а також відеозаписи з місця подій. На підставі висновку службового розслідування, з урахуванням тяжкості скоєного проступку, прийнято рішення про звільнення позивача зі служби в поліції та видано відповідний наказ.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги адміністративного позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач з 07.11.2015 майор поліції ОСОБА_1 , виконує основні обов`язки поліцейського. Наказом ГУНП в Миколаївській області від 14.06.2021 №349 о/с призначено на посаду слідчого слідчого відділення Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

05.01.2024 до керівництва ГУНП надійшла доповідна записка т.в.о. начальника УГІ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 щодо можливого порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських Баштанського РВП ГУНП.

02.01.2024 о 13:45 члени мобільної групи УГІ ГУНП прибули до Баштанського РВП ГУНП для проведення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання перебування поліцейських на службі у стані алкогольного, наркотичного та/ абоіншого сп`яніння, в з в`язку з чим, керівництвом вказаного підрозділу поліції оголошено збір особового складу, який перебував на службі, у актовій залі Баштанського РВП ГУНП з метою проведення вказаних профілактичних заходів.

Під час збору особового складу, о 13:58 оголошено «Повітряна тривога», згідно з наказу керівництва НПУ, особовий склад Баштанського РВП ГУНП переміщено до підвального приміщення, яке використовується як укриття.

Через деякий час, після початку проведення профілактичних заходів працівниками УГІ ГУНП, до укриття прибув майор поліції ОСОБА_1 який перебував на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, млява мова, тощо).

У присутності особового складу Баштанського РВП ГУНП, членами мобільної групи майору поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору видихаємого повітря «Drager», на що він категорично відмовився.

Разом з цим, на пропозицію пройти аналогічний тест у медичному закладі, позивач погодився.

Після чого, членами мобільної групи УГІ ГУНП та капітаном поліції ОСОБА_2 здійснено спробу супроводити майора поліції ОСОБА_1 до службового автомобіля. Однак, майор поліції ОСОБА_1 продовжуючи поводити себе неадекватно, не реагуючи на зауваження, самовільно залишив місце несення служби та втік у невідомому напрямку.

02.01.2024 працівниками мобільної групи УГІ ГУНП у присутності капітана поліції ОСОБА_2 , капітана поліції ОСОБА_3 та майора поліції ОСОБА_4 складено акт про відмову від проходження огляду на стан п`яніння № 14/43-2024, акт про перебування на службі (роботі) в стані алкогольного сп`яніння № 13/43-2024 та акт про відсутність на службі №86/64-2024.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 08.01.2024 року №49 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за вищевикладеними фактами призначено службове розслідування можливого порушення службової дисципліни майора поліції ОСОБА_1

25.01.2024 ГУНП в Миколаївській області видано наказ № 264 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого поліцейського Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області», яким до позивача за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог 1, 2, 4, 5, 6, 11, 13, 14 частини 3 статті 1 та частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018№ 2337-VІІІ, у порушенні вимог частин 1, 2 статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» зі змінами та доповненнями, у порушенні вимог пункту 1, 2 розділу ІІ та пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, у порушенні вимог статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, у порушенні вимог пункту 7 розділу IV «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, керуючись підпунктом 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 в частині перебування на службі в стані сп`яніння, до слідчого відділення Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

31.01.2024 року у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (Наказ ГУНП в Миколаївській області №70 о/с від 31.01.2024 "По особовому складу").

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон №580-VІІІ.

Відповідно ч.1 ст. 3 Закону №580-VІІІ, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У відповідності до ч.ч.1 та 2 ст. 19 Закону №580-VІІІ, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), що затверджується законом.

Відповідно ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону №580-VІІІ, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Принципи етики для працівників МВС визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179 (далі Правила №1179), відповідно до яких, зокрема, поліцейські повинні неухильно дотримуватись положень Конституції та законові України, інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. Також, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Частиною 1 ст. 59 Закону №580-VІІІ встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно ч.1 ст. 64 Закону №580-VІІІ, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до положень ст.ст. 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно ч.ч.1 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У п.1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (п.1 розділу ІІ Порядку №893).

Відповідно п.п.1, 4, 7 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п.2 розділу VI Порядку №893).

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.3 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Згідно п.1 розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог ст.ст. 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника (п.9 розділу VI Порядку №893).

Згідно ст. 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У відповідності до ч.1 ст. 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені ч.1 ст. 77 Закону №580-VІІІ.

У свою чергу, службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наказу полковника поліції ГУНП в Миколаївській області Махно С. №70 о/с від 31.01.2024 року (по особовому складу) позивача звільнено зі служби, відповідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VІІІ (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто докази це урегульована процесуальним законодавством, існуюча у певній процесуальній формі інформація (фактичні дані), яка надає можливість адміністративному суду, що розглядає справу, достеменно або певним чином відтворити та встановити усі обставини публічно-правового спору, які мають значення для правильного вирішення адміністративної справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням їхньої якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного судового рішення.

Так, докази мають бути: належними (ст. 73 КАС України); допустимими (ст. 74 КАС України); достовірними (ст. 75 КАС України); достатніми (ст. 76 КАС України).

Відповідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Чинним законодавством не визначено характеру та обсягу доказів, якими може підтверджуватися факт перебування особи на службі (на роботі) в стані алкогольного сп`яніння, а тому під час підтвердження або спростування таких обставин необхідно застосовувати загальні положення КАС України, що регулюють порядок надання доказів і розкривають поняття їхньої належності, достатності, допустимості.

Нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Аналогічний висновок був висловлений у постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року в справі №806/2272/16, від 07 листопада 2019 року в справі №826/1610/18, від 29 травня 2020 року в справі №819/1394/17.

Так, опитані у ході службового розслідування підполковник поліції, а саме: капітан поліції ОСОБА_2 , капітан поліції ОСОБА_3 , майор поліції ОСОБА_4 , старший інспектор сектору кадрового забезпечення майор поліції ОСОБА_6 , психолог сектору кадрового забезпечення капітан поліції ОСОБА_7 , інспектор сектору моніторингу капітан поліції ОСОБА_8 , інспектор сектору моніторингу старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , інспектор сектору превенції старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , начальник сектору логістики молодший лейтенант поліції ОСОБА_11 , підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у підвальному приміщенні Баштанського РВП ГУНП під час «Повітряної тривоги». Разом з цим, капітан поліції ОСОБА_2 , капітан поліції ОСОБА_3 , майор поліції ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначили про те, що майор поліції ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, млява мова, тощо).

Разом з тим, як вбачається з пояснень ОСОБА_12 , після пропозиції пройти аналогічний тест у медичному закладі, майор поліції погодився, після чого здійснено спробу супроводити його до службового автомобіля, але в подальшому ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби і втік у невідомому напрямку.

Така поведінка позивача, сама по собі є протиправною, особливо в умовах військового стану, крім того такі дії позивача опосередковано підтверджують доводи відповідача.

Таким чином, поведінка позивача порушує положення Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Суд зазначає, що зміст аналізу висновку службового розслідування та інші докази, що стали підставою для винесення оспорюваних наказів ГУНП у Миколаївській області, дозволяє дійти висновку, що результати службового розслідування ґрунтуються на самостійних правових підставах, заснованих на дослідженні службової документації та відібраних поясненнях працівників поліції, причетних до досліджуваних подій, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено протиправності оскаржуваних наказів ГУНП в Миколаївській області № 264 від 25.01.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремого поліцейського Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області» про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за порушення службової дисципліни та наказ від 31.01.2024 №70 о/с «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - відмовити повністю.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар