Справа № 380/20544/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/20544/23 пров. № А/857/24080/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі 380/20544/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСОПТОРГ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя у І інстанції Крутько О.В.,

час ухвалення рішення 08 листопада 2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСОПТОРГ» ( далі ТзОВ «СЕРВІСОПТОРГ» ) звернулося до суду з позовом до Львівської митниці ( далі митниця ) в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів: UА209000/2023/000169/2 та UА209000/2023/000171/2.

На обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Львівська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку, що декларантом або уповноваженою ним особою не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що усі належно оформлені документи подавалися при декларуванні товарів, перелік поданих документів наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не визначено яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не надав декларант. Разом з тим, витребування документів передбачених положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем в ході здійснення митних процедур не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірних рішеннях про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. За твердженням позивача зазначене свідчить про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим. Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що Рішення про коригування митної вартості від 19.07.2023 UA209000/2023/000169/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 19.07.2023 23UA59U0), виносилось на товари: 1. Вугілля деревне з кокосової шкаралупи - 25027 кг. Загальна волога - 5,26% ваги. Фіксований вуглець - 85,84% ваги. Виробник: PT MUTIARA INDO RESOURCES. Торгова марка: відсутня, за ціною 0,8 Дол. США за кг, на умовах поставки DAP LVIV.

За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни,що була фактично сплачена за товар. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: у гр.22 CMR від 05.07.2023 відсутні реквізити відправника товару з території Румунії. В проформі інвойс PI/2023/0007 від 27.04.2023 вантажоотримувачем вказаний ТОВ "Сервісопторг" та зазначені умови поставки CFR Constanta (Romania). Згідно пакувального листа MIR/407/23 від 22.05.2023, бенефеціаром є товару є ADHE Fortune Sejahtera, а продавцем - PT MUTIARA INDO RESOURCES, перевезення товару здійснювалось на умовах поставки CIF, що викликає сумнів у правдивості задекларованих умов поставки. Висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати від 03.07.2023 ГО-627 не містить порівняльного аналізу щодо цін на товар на ринку Індонезії, а також базується на інформації, яку надав продавець. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (пакування та фактурної вартості товару) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України.

Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Декларанту була скеровано вимога про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст.53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Комерційна пропозиція від 01.04.2023, що підтверджує вартість товару встановлено на квітень-травень поточного року згідно контракту 836 від 15.02.2017, проте інвойс 836/05221-1 виставлена 22.05.2023, не може враховувати вартість сировини на квітень-травень. Інших документів на вимогу не надано. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA209230/2023/28042 від 19.03.2023 - де митна вартість такого товару становить 1,80 дол. США за кг.

Рішення про коригування митної вартості від 19.07.2023 UA209000/2023/000171/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 19.07.2023 23UA60U3), виносилось на товари: 1. Вугілля деревне з кокосової шкаралупи - 25035 кг. Загальна волога - 5,26% ваги. Фіксований вуглець - 85,84% ваги. Виробник: PT MUTIARA INDO RESOURCES. Торгова марка: відсутня, за ціною 0,8 Дол. США за кг, на умовах поставки DAP LVIV. За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: Копія митної декларації країни відправлення товару до митного оформлення не подавалась, що унеможливлює перевірку правильності обчислення ціни товару. у гр.22 CMR 3440 від 05.07.2023 відсутні реквізити відправника товару з території Ромунії. в проформі інвойс PI/2023/0007 від 27.04.2023 вантажоотримувачем вказаний ТОВ "Сервісопторг" та зазначені умови поставки CFR Constanta (Romania). Згідно пакувального листа MIR/407/23 від 22.05.2023, бенефеціаром товару є ADHE Fortune Sejahtera, а продавцем - PT MUTIARA INDO RESOURCES, перевезення товару здійснювалось на умовах поставки CIF, що викликає сумнів у правдивості задекларованих умов поставки. Висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати від 03.07.2023 ГО-627 не містить порівняльного аналізу щодо цін на товар на ринку Індонезії, а також базується на інформації, яку надав продавець. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі продажу товару. Декларанту була скеровано вимога про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст.53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. На вимогу декларантом надано прайс лист від 30.03.2023, комерційну пропозицію. Комерційна пропозиція від 01.04.2023, що підтверджує вартість товару встановлено на квітень-травень поточного року згідно контракту 836 від 15.02.2017, проте інвойс 836/05221-1 виставлена 22.05.2023, не може враховувати вартість сировини на квітень-травень. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA209230/2023/28042 від 19.03.2023 - де митна вартість такого товару становить 1,80 дол. США за кг.

Вимога митного органу про надання додаткових документів була скерована у зв`язку із наявністю підстав, визначених ч.3 ст.53 МК України. Документи, що були подані до митного оформлення містили розбіжності, а також відсутні складові митної вартості, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо і в рішенні про коригування митної вартості. На вимогу митного органу належних додаткових документів, які б спростовували виявлені розбіжності декларантом не надано. Сумніву митного органу не спростовано. Більше того, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням могли подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).,

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена. Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин надає підстави для висновку, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх критеріям, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень. За наведених доводів, позовні вимоги слід задовольнити та оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправними та скасувати.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що між ТзОВ Сервісопторг (Покупець) та Фірмою ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED (Продавець, Китай) 15.02.2017 було укладено Контракт 836, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує пакувальне та переробне обладнання в асортименті (дозатори, закупорювальні, запаювальні, етикетувальні, пакувальні машини, маркіратори, машини для мийки, картонери, палетайзери, клейові машини, пневматичні преси та інше) та запчастини до нього згідно додатків до контракту, згідно з умовами, висловленими у даному Контракті.

Загальна сума Контракту складає 400000,00 дол. США та 100000,00 Евро. Умови поставки Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 5.1 Покупець оплачує товари в доларах США на банківський рахунок Продавця по факту постачання протягом 30 днів.

Додатковою угодою 3 від 27.02.2023, до контракту 836 від 15.02.2017 доповнено п.1 абз.1.1 контракту: різне обладнання для виробництва вугілля, вугілля в асортименті (деревне, з кокосової шкарлупи, з горіхової шкарлупи та ін). Також згідно цієї додаткової угоди пункт 5 абз 5.1 викладено у наступній редакції: покупець оплачує товари шляхом перерахунку суми згідно з інвойсами на банківський рахунок Продавця в доларах США або євро по факту постачання протягом 30 днів так і за попередньою оплатою.

На виконання вищевказаного контракту та з метою здійснення митного оформлення товарів, представником позивача (декларантом) було подано митні декларації в яких митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури).

З метою здійснення митного оформлення товарів представником позивача було подано митну декларацію 23UA60U3 від 19.07.2023. До декларації було долучено наступні документи: сертифікат якості 04879/DBAQ від 17.05.2023; пакувальний лист 836/05221 від 22.05.2023; пакувальний лист MIR/407/23 від 22.05.2023; рахунок-проформа PI/2023/0007 від 27.04.2023; рахунок-фактура (інвойс) 836/05221-1 від 22.05.2023; коносамент 227116724 від 26.05.2023; автотранспортна накладна від 05.07.2023; декларація про походження товару 836/05221-1 від 22.05.2023; банківський платіжний документ 40 від 23.06.2023; прейскурант (комерційна пропозиція) від 01.04.2023; прейскурант (прайс-лист) від 30.03.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-627 від 03.07.2023; некласифікований документ, який підтверджує митну вартість товару MIR/407/23 від 22.05.2023; зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товарів 836 від 15.02.2017; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 05221 від 22.05.2023; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 16.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.07.2021; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 3 від 27.02.2023.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/000171/2 від 19.07.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209190/2023/000376 від 19.07.2023.

Оскаржуване рішення UA209000/2023/000171/2 від 19.07.2023 мотивовано наступним: Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 МК України. За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України , не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: - копія митної декларації країни відправлення до митного оформлення не подавалась; - у гр.22 CMR від 05.07.2023 відсутні реквізити відправника товару з території Румунії; - в проформі інвойс PI/2023/0007 від 27.04.2023 вантажоотримувачем вказаний ТзОВ "Сервісопторг" та зазначені умови поставки CFR Constanta (Romania). Згідно пакувального листа MIR/407/23 від 22.05.2023, бенефеціаром є товару є ADHE Fortune Sejahtera, а продавцем - PT MUTIARA INDO RESOURCES, перевезення товару здійснювалось на умовах поставки CIF, що викликає сумнів у правдивості задекларованих умов поставки. Висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати від 03.07.2023 ГО-627 не містить порівняльного аналізу щодо цін на товар на ринку Індонезії, а також базується на інформації, яку надав продавець. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (пакування та фактурної вартості товару) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 МК України. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Декларанту була скеровано вимога наступного змісту: Відповідно до частин 3-4 статті 53 МК України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу декларантом надано прайс-лист від 30.03.2023, комерційну пропозицію.

Комерційна пропозиція від 01.04.2023, що підтверджує вартість товару встановлено на квітень-травень поточного року згідно контракту 836 від 15.02.2017, проте інвойс 836/05221-1 виставлена 22.05.2023, не може враховувати вартість сировини на квітень- травень.

Інших документів на вимогу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України , або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України , Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України ) та методу 2б (ст.60 МК України ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України ) та методу 2г (ст.63 МК України ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA209230/2023/28042 від 19.03.2023 - де митна вартість такого товару становить 1,80 дол. США за кг..

З метою здійснення митного оформлення товарів представником позивача було подано до митного оформлення митну декларацію 23UA59U0 від 19.07.2023. До декларації були долучені наступні документи: сертифікат якості 04879/DBAQ від 17.05.2023; пакувальний лист 836/05221 від 22.05.2023; пакувальний лист MIR/407/23 від 22.05.2023; рахунок-проформа PI/2023/0007 від 27.04.2023; рахунок-фактура (інвойс) 836/05221-1 від 22.05.2023; коносамент 227116724 від 26.05.2023; автотранспортна накладна від 05.07.2023; декларація про походження товару 836/05221-1 від 22.05.2023; банківський платіжний документ ?40 від 23.06.2023; прейскурант (комерційна пропозиція) від 01.04.2023; прейскурант (прайс-лист) від 30.03.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-627 від 03.07.2023; документ, що підтверджує митну вартість товару MIR/407/23 від 22.05.2023; зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товарів 836 від 15.02.2017; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 05221 від 22.05.2023; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 16.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.07.2021; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 3 від 27.02.2023.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/000169/2 від 19.07.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску

товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209190/2023/000375 від 19.07.2023.

Оскаржуване рішення UA209000/2023/000169/2 від 19.07.2023 мотивоване наступним: Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 МК України від ,за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України , не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: - у гр.22 CMR 3440 від 05.07.2023 відсутні реквізити відправника товару з території Румунії; - в проформі інвойс PI/2023/0007 від 27.04.2023 вантажоотримувачем вказаний ТзОВ "Сервісопторг" та зазначені умови поставки CFR Constanta (Romania). Згідно пакувального листа MIR/407/23 від 22.05.2023, бенефеціаром товару є ADHE Fortune Sejahtera, а продавцем - PT MUTIARA INDO RESOURCES, перевезення товару здійснювалось на умовах поставки CIF, що викликає сумнів у правдивості задекларованих умов поставки. Висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати від 03.07.2023 ГО-627 не містить порівняльного аналізу щодо цін на товар на ринку Індонезії, а також базується на інформації, яку надав продавець. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (пакування та фактурної вартості товару) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 МК України . Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Декларанту була скеровано вимога наступного змісту: Відповідно до частин 3-4 статті 53 МК України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу декларантом надано прайс-лист від 30.03.2023, комерційну пропозицію. Комерційна пропозиція від 01.04.2023, що підтверджує вартість товару встановлено на квітень- травень поточного року згідно контракту 836 від 15.02.2017, проте інвойс 836/05221-1 виставлена 22.05.2023, не може враховувати вартість сировини на квітень-травень. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України , у зв`язку неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України , або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України ) та методу 2б (ст.60 МК України ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України ) та методу 2г (ст.63 МК України ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України ). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA209230/2023/28042 від 19.03.2023 - де митна вартість такого товару становить 1,80 дол. США за кг.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 05.05.2022 у справі 2040/6019/18 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: «…Митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року 598)…

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу… Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами».

Як встановлено матеріалами справи, для здійснення митного оформлення товару декларант позивача подав до Львівської митниці митні декларації 23UA60U3 від 19.07.2023. До декларації було долучено наступні документи: сертифікат якості 04879/DBAQ від 17.05.2023; пакувальний лист 836/05221 від 22.05.2023; пакувальний лист MIR/407/23 від 22.05.2023; рахунок-проформа PI/2023/0007 від 27.04.2023; рахунок-фактура (інвойс) 836/05221-1 від 22.05.2023; коносамент 227116724 від 26.05.2023; автотранспортна накладна від 05.07.2023; декларація про походження товару 836/05221-1 від 22.05.2023; банківський платіжний документ 40 від 23.06.2023; прейскурант (комерційна пропозиція) від 01.04.2023; прейскурант (прайс-лист) від 30.03.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-627 від 03.07.2023; некласифікований документ, який підтверджує митну вартість товару MIR/407/23 від 22.05.2023; зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товарів 836 від 15.02.2017; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 05221 від 22.05.2023; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 16.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.07.2021; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 3 від 27.02.2023. Декларантом надано прайс-лист від 30.03.2023, комерційну пропозицію. Комерційна пропозиція від 01.04.2023, що підтверджує вартість товару встановлено на квітень-травень поточного року згідно контракту 836 від 15.02.2017, проте інвойс 836/05221-1 виставлена 22.05.2023, не може враховувати вартість сировини на квітень- травень.

З метою здійснення митного оформлення товарів представником позивача було подано до митного оформлення митну декларацію 23UA59U0 від 19.07.2023. До декларації були долучені наступні документи: сертифікат якості 04879/DBAQ від 17.05.2023; пакувальний лист 836/05221 від 22.05.2023; пакувальний лист MIR/407/23 від 22.05.2023; рахунок-проформа PI/2023/0007 від 27.04.2023; рахунок-фактура (інвойс) 836/05221-1 від 22.05.2023; коносамент 227116724 від 26.05.2023; автотранспортна накладна від 05.07.2023; декларація про походження товару 836/05221-1 від 22.05.2023; банківський платіжний документ ?40 від 23.06.2023; прейскурант (комерційна пропозиція) від 01.04.2023; прейскурант (прайс-лист) від 30.03.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-627 від 03.07.2023; документ, що підтверджує митну вартість товару MIR/407/23 від 22.05.2023; зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товарів 836 від 15.02.2017; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 05221 від 22.05.2023; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 16.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.07.2021; доповнення до зовнішньоекономічного контракту 3 від 27.02.2023. Декларантом надано прайс-лист від 30.03.2023, комерційну пропозицію. Комерційна пропозиція від 01.04.2023, що підтверджує вартість товару встановлено на квітень- травень поточного року згідно контракту 836 від 15.02.2017, проте інвойс 836/05221-1 виставлена 22.05.2023, не може враховувати вартість сировини на квітень-травень.

Митну вартість товару згідно з поданими митними деклараціями визначено за першим методом - за ціною договору.

Апеляційний суд вважає, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Стосовно покликання на коригування митної вартості товарів, зазначеної в оскаржуваних рішеннях з посиланням на різні назви контрагента у контракті та у додатку до цього контракту.

Відповідно до Додаткової угоди 2_1 від 16.11.2022 року у зв`язку зі зміною директора фірми «ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED», була змінена редакція вступної частини контракту. Окрім цього Додатковою угодою 4 від 09.07.2021 змінено юридичну адресу «ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED» на: Room 2103, Futura Plaza, 111 How Ming Street, Kwun Tong, HONG KONG.

Таким чином, вказані зауваження митного органу не надавали підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності заявленої митної вартості товару згідно досліджуваних митних декларацій.

Суд першої інстанції вірно вказує, що позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у Рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Наявність лише посилання на інші МД, вказана в яких митна вартість була взята за основу для визначення спірної митної вартості без наведення пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 5 лютого 2019 року у справі 816/1199/15-а зазначив, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. Чого, однак, зроблено не було.

У митного органу наявний обов`язок навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24 грудня 2020 року в справі 804/4906/15.

Відтак, на переконання апеляційного суду, позивач у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подав всі необхідні документи для митного оформлення придбаного товару за ціною договору, які не містили в собі розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України, і в митного органу, враховуючи викладене, не було підстав для винесення оскаржуваних рішень.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі 380/20544/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складено 15.05.2024