Справа № 160/32081/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняЕмріх Ю.П.
представника позивача представника відповідача не з`явився (повідомлений належним чином) Ярмолич К.І.
Ухвалою від 12 грудня 2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 13 березня 2024 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 02 квітня 2024 року о 11:30 год.
Чергове судове засідання призначене на 09 травня 2024 року о 13:10.
27 грудня 2023 року та 20.03.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано відзиви на позовну заяву аналогічного змісту, де відповідач зазначив, що на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав, контролюючим органом здійснено нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується фізичними особами які є власниками об`єктів, за 2021 рік. Наголосив, що в даній справі предметом розгляду є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Докази щодо повноваження на право підпису оскаржуваного повідомлення-рішення не можуть в розумінні норм статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України бути в якості належного та допустимого доказу щодо правомірності/протиправності самого формування спірного повідомлення - рішення на підставі норм статті 266 Податкового кодексу України та перевірки судом факту наявності в власності позивача об`єктів житлової нерухомості. На підставі викладеного, на думку представника відповідача, Головне управління ДПС під час винесення спірного податкового повідомлення-рішення діяло в спосіб та межах, визначених чинним законодавством України. З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .
14 березня 2024 року від Дніпровської міської ради надійшли пояснення, де третьою особою зазначено, що у відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України під базою оподаткування розуміється база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. 06.12.2017 року Дніпровською міською радою прийнято рішення №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.01.2018 року). Даним рішенням встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової Нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб становить 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного податкового року за 1 кв.м. бази оподаткування (Додаток 1 до рішення міської ради від 06.12.2017 року №12/27). Згідно із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстровано об`єкти нерухомого майна: будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 6214,6 кв.м. Право власності зареєстровано з 15.07.2016 року та припинено 30.11.2021 року; житловий будинок, який розташований адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 245,7 кв. м. Право власності зареєстровано з 27.11.2017 року; квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 77,6 кв.м. Право власності зареєстровано з 16.04.2014. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивач є власником об`єкту нерухомого майна, зокрема, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 6214,6 кв.м., а відтак має обов`язок по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. повноваження міської ради щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначення ставок і пільг з цих податків і зборів є конституційним, охоронюваним законом правом та юридично гарантованою можливістю регулювання і управління часткою публічних справ, під власну відповідальність, в інтересах територіальної громади міста. Дніпровська міська рада вважає прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення відносно ОСОБА_2 законними та обґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову.
Представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, пояснення третьої особи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_2 - позивач, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у приватній власності ОСОБА_2 перебувають:
- будівлі та споруди, загальною площею 6214,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1. Право власності з 15.07.2016; право власності припинено 30.11.2021 року.
- житловий будинок, загальна площа 245,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 1, право власності з 27.11.2017 року;
- квартира, загальна площа 77,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , частка власності 1, право власності з 16.04.2014 року.
15 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 звернувся з адвокатським запитом до в.о. голови ДПС України, в якому просив надати скан копії наступних документів:
- відповідної довіреності ДПС України на підтвердження повноважень ОСОБА_6 (колишньої в.о. керівника ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відокремленого підрозділу Державної податкової служби України) на підписання у 2022 році податкових повідомлень-рішень, що складаються від імені контролюючого органу на реалізацію повноважень ДПС України на території Дніпропетровської області;
- відповідної довіреності ДПС України на підтвердження повноважень ОСОБА_3 (в.о. керівника ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відокремленого підрозділу Державної податкової служби України) на підписання у 2023 році податкових повідомлень-рішень, що складаються від імені контролюючого органу на реалізацію повноважень ДПС України на території Дніпропетровської області.
затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС», визначено, що начальник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) очолює ГУ ДПС, здійснює загальне керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, підписує накази ГУ ДПС, має право надавати посадовим (службовим) особам ГУ ДПС (його структурних підрозділів) повноваження на виконання певних функцій, передбачених Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, у межах повноважень, визначених цим положенням та у порядку, встановленому окремим наказом ДПС, зокрема, на підписання у межах компетенції запитів, листів, листів-відповідей, індивідуальних податкових консультацій, повідомлень та прийняття податкових повідомлень-рішень, здійснює інші повноваження, визначені законом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеними в позовній заяві, доводам відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, доводам третьої особи, викладених у поясненнях, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Положення підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Судом встановлено, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у приватній власності ОСОБА_2 перебуває:
Будівлі та споруди, загальною площею 6214,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1. Право власності з 15.07.2016; право власності припинено 30.11.2021 року.
Житловий будинок, загальна площа 245,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 1, право власності з 27.11.2017 року.
Квартира, загальна площа 77,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , частка власності 1, право власності з 16.04.2014 року.
У підпункті 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України зазначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:
а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення;
б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
У підпункті 266.10.2 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України зазначено, що у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.
Відповідно до пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.
Згідно з абзацом 1 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
Згідно з пунктом 12.3.1 статті 12 Податкового кодексу України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Відповідно до підпункту 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.
Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення.
У цьому випадку рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» встановлені ставки податку для будівель житлових - 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня звітного податкового року за 1 кв.м бази оподаткування.
Згідно із підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України).
Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
В абзаці 1 підпункту 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України зазначено, що органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 45.1 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Як зазначено у пункті 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Стосовно посилання представника позивача на той факт, що ОСОБА_4 не була уповноваженою особою на підпис податкового повідомлення-рішення, то суд зазначає таке.
Підпунктом 14.1.1371 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що уповноважена особа контролюючого органу - це посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку передбаченому Кодексом.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виконуючим обов`язки Голови Державної податкової служби України є ОСОБА_5 .
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до наказу в.о.голови ДПС України №1082-о від 21 липня 2022 року на ОСОБА_6 , заступника начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, покладено виконання обов`язків начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області з 22 липня 2022 року, з правом підпису фінансових документів.
Відповідно до наказу в.о. голови ДПС України №1842-о від 14 грудня 2022 року на ОСОБА_6 , заступника начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, покладено виконання обов`язків начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області з 14 грудня 2022 року, з правом підпису фінансових документів.
Відповідно до наказу в.о. голови ДПС України №322-о від 27 березня 2023 року на ОСОБА_3 , начальника управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, покладено виконання обов`язків начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області з 28 березня 2023 року, з правом підпису фінансових документів.
Наказом від 31.08.2022 року №392 в.о. начальника Мариною Твердохлєб уповноважено начальника Правобережного відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 на виконання певних функцій, передбачених ПКУ, законодавством з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, прийняття податкових-повідомлень рішень про визначення штрафних санкцій, передбачених, зокрема, пунктом 266.7 статті 266 ПК України "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".
З урахуванням наведеного, суд робить висновок, що посадова особа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 уповноважена на винесення та підписання відповідних податкових повідомлень-рішень, в тому числі і оскаржуваного рішення.
Отже, твердження позивача про те, що спірне податкове повідомлення-рішення підписано не уповноваженою на це особою, не знайшли свого підтвердження, натомість представником відповідача надано належні та допустимі докази на підтвердження повноважень ОСОБА_4, як особи, що підписала податкове повідомлення-рішення.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За приписами ст. 139 КАС України судові витрати у справі не стягуються.
Керуючись статтями 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 травня 2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук