Справа № 160/6370/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2024 рокуСправа №160/6370/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Голобородька Дениса Ігоровича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
08.03.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Голобородька Дениса Ігоровича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій представник позивача з урахуванням позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2024 року, просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.12.2019 року на підставі довідки від 18.10.2021 за№ 33/24-/С-5041, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області виходячи основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, встановленого при призначенні пенсі та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів) та з урахуванням чинної на момент перерахунку пенсії індексації;
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.12.2019 року на підставі довідки від 18.10.2021 року за № 33/24-/С-5041, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, встановленого при призначенні пенсії та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів) та з урахуванням чинної на момент перерахунку пенсії індексації» та відмови у нарахуванні та виплати з 01.02.2024 року щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів).
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2024 року зазначена вище справа розподілена та 11.03.2024 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 13.03.2024 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області від 18.10.2021 року №33/24-/С-5041.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровські області від 18.10.2021 року №33/24-/С-5041 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
15.02.2024 року адвокатом позивача, ОСОБА_2 було зареєстровано в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області адвокатський запит, де останній просив:
1. Надати належним чином завірену копію довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровські області" від 18.10.2021 року №33/24-/С-5041.
2. Повідомити, який відсоток грошового забезпечення отримував гр. ОСОБА_1 станом на дату звільнення та станом на дату звернення із цим адвокатським запитом. Якщо станом на дату звернення із дим адвокатським зверненням гр. ОСОБА_1 отримує менший відсоток грошового забезпечення, ніж на дату призначення пенсії, здійснити перерахунок пенсії, застосовуючи грошовий відсоток, який був встановлений на дату призначення пенсії.
3. Повідомити, чи застосовано до пенсії гр. ОСОБА_1 обмеження максимальним розміром пенсії (десять прожиткових мінімумів)? Якщо застосовано обмеження максимальним розміром пенсії, здійснити перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів), з урахування актуальної індексації.
4. Повідомити, чи отримував у минулі періоди та чи отримує станом на дату звернення з цим адвокатським запитом гр. ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 №713? Якщо вищенаведену доплату було припинено, нарахувати та виплатити гр. ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії з дати припинення.
5. Надати належним чином завірену копію протоколу з пенсійної справи ОСОБА_1 станом на дату призначення пенсії, станом на дату перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровські області" від 18.10.2021 року №33/24-/С-5041 та станом на дату звернення з цим адвокатським запитом.
На адвокатський запит відповідач надав копії наступних документів ОСОБА_1 : протоколу призначення пенсії; розрахунків пенсії станом на 01.12.2019 та на 15.02.2024 на виконання зазначеного рішення суду; довідки від 18.10.2021 № 33/24-/С-5041.
Також в означеному листі відповідач повідомив, що органи Пенсійного фонду України в своїй діяльності керуються нормами чинного законодавства.
Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує, що спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ).
Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону на момент призначення пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.05.2014, до ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.
Таким чином, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними такого права.
При цьому, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.
Суд зазначає, що внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років та по інвалідності військовослужбовцям є стаття 63 Закону № 2262-ХІІ.
Однак, вказаною статтею не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Таким чином, дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії з 90 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку позивачу є протиправними, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо обмеження максимального розміру пенсії, слід звернути увагу на таке.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.
Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

У постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 17.02.2022 у справі № 640/11168/20, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21 та від 30.08.2022 у справі №440/994/20, Верховний Суд зазначив наступне:

" на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1 8 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI."

Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

Враховуючи цей висновок, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії ОСОБА_3 є протиправним.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2024 року у справі №160/17347/22.

Щодо виплати щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн.

Верховний Суд розглядав справи, де вирішував питання застосування Постанови № 713. Зокрема, у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

"44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсі, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі № 826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000, 00 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018."

Цей висновок підтриманий Верховним Судом також у постановах від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а, від 29.06.2023 у справі № 420/343/22, від 11.07.2023 у справі №420/4078/22.

Крім того, Верховний Суд у цьому ж рішенні в пункті 33 сформував правовий висновок, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Отже, за висновком Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19 перерахунок пенсії за заявою пенсіонера і доданими ним документами (персональний перерахунок) та перерахунок пенсії за рішенням, прийнятим Кабінетом Міністрів України (централізований перерахунок), відрізняються лише передумовами для їх вчинення, проте це не змінює правову природу дій пенсійного фонду - це перерахунок пенсії після виникнення в особи права на нього в результаті скасування в судовому порядку певних нормативно-правових актів, якими таке право обмежувалось.

З цього приводу колегія суддів апеляційного суду зазначила, що:

- рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103, якими регулювався перерахунок пенсій військовим пенсіонерам, крім колишніх працівників міліції та поліцейських, та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку №45.

- частковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким регулювався перерахунок пенсій колишнім працівникам міліції та поліцейським.

Отже, саме ці судові рішення стали передумовою для виникнення в осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону № 2262, права на перерахунок пенсії за довідками з новими складовими та їх розмірами станом на 5 березня чи 19 листопада 2019 року.

Таким чином, право на перерахунок пенсії станом на 05.03.2019 первісно виникло у військових пенсіонерів не у зв`язку з «порушенням права особи на належний розмір пенсії», що вчинено органом ПФУ, як вважав Верховний Суд, а у зв`язку зі скасуванням судом п.1, п.2 Постанови №103 та виникненням у пенсіонерів права на отримання нової довідки про грошове забезпечення з новими складовими та в інших розмірах саме станом на 5 березня 2019 року, які є іншими, ніж станом на 1 березня 2018 року, а відповідно призвели до збільшення пенсій.

Аналогічно у колишніх працівників МВС право на перерахунок пенсії і, відповідно, на отримання довідки з новими складовими грошового забезпечення та в інших розмірах виникло 19.11.2019.

Отже, право на перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону №2262 в залежності від виду пенсії у пенсіонерів виникло 5 березня або 19 листопада 2019 року, тобто після, а не до 1 березня 2018 року, як помилково вважає Верховний Суд. Таке право взагалі не могло виникнути до 1 березня 2018 року, оскільки відповідно до Постанови №103 всі пенсії, призначені за Законом №2262, були перераховані саме у березні 2018 року.

Натомість Кабінетом Міністрів України після набрання зазначеними вище судовими рішеннями законної сили та виникненням у пенсіонерів права на перерахунок відповідне рішення для здійснення централізованого перерахунку пенсій прийнято не було, державні органи, які видають довідки для перерахунку пенсії, такі довідки з новими складовими та їх розмірами станом на 5 березня чи 19 листопада 2019 року видавати відмовлялись, а тому особи були вимушені звертатися до суду з позовами спочатку про зобов`язання видати нові довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, а потім - про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії після відмови органів ПФУ здійснювати такий перерахунок за особистими заявами пенсіонерів та доданими ними документами, зокрема довідками про грошове забезпечення станом на 5 березня чи 19 листопада 2019 року.

Отже, предметом спору у зазначених справах був не належний розмір пенсії, як зазначив Верховний Суд, а право осіб на перерахунок раніше призначеної їм пенсії, яке ігнорувалось Державою, а тому суди своїми рішеннями лише поновили право пенсіонерів на такий перерахунок, не вирішуючи при цьому спору стосовно розміру цих пенсій.

Таким чином, станом на час прийняття Постанови №713 виникла диспропорція у розмірах пенсій, які призначені відповідно до Закону №2262, оскільки у зв`язку зі зверненнями пенсіонерів з позовами до суду та відповідними судовими рішеннями щодо зобов`язання органів ПФУ здійснити перерахунок пенсій з 1 квітня або з 1 грудня 2019 року, розмір пенсій після такого перерахунку значно зростав. Тобто після проведених перерахунків, пенсіонери вже отримували пенсії у розмірах, визначених станом на зазначені дати, а не на 1 березня 2018 року, що не відповідає одній з умов перерахунку, передбачених Постановою №713.

Водночас, особи, які не звертались до суду, продовжували отримувати пенсії в розмірі, визначеному станом на 1 березня 2018 року, тобто в значно меншому розмірі, ніж у пенсіонерів станом на 1 квітня або 1 грудня 2019 року, і доплата у 2 тисячі гривень частково усувала таку диспропорцію.

Натомість, якщо додержуватися правового висновку Верховного Суду, то доплата до пенсії в розмірі 2 тисячі гривень повинна виплачуватися всім пенсіонерам без виключення та без будь-яких умов, що суперечить як меті, так і змісту Постанови №713, оскільки виплата щомісячно всім по 2 тисячі гривень жодної диспропорції не усуває, тому що цю доплату отримають як пенсіонери з мінімальним (без перерахунку станом на 1 квітня чи 1 грудня 2019 року), так пенсіонери з середнім чи з високим розміром пенсії, яким такий перерахунок уже був здійснений.

Щодо відсутності в Постанові № 713 застережень щодо підстав перерахунку (за постановою, за заявою, за рішенням суду), то Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Додатково Суд звертає увагу на те, що підстави перерахунку пенсій визначені Законом № 2262-XII. Судове рішення не є підставою перерахунку пенсії, а є лише актом судового захисту права, яке позивач мав на час звернення до суду і яке заперечувалося Пенсійним фондом. Судове рішення лише підтверджує (визнає) право на перерахунок пенсії з підстав, визначених законом, а не створює його.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 (провадження № 11-555заі18), із посиланням на положення ст. ст. 1 8 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Цей принцип також неодноразово був застосований Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду під час вирішення спорів у соціальній сфері, зокрема, у постановах від 13.02.2018 у справі № 580/122/17, від 20.02.2018 у справі № 576/1724/17, від 20.02.2018 у справі № 679/761/15-а, від 27.02.2018 у справі № 642/3284/17, від 27.02.2018 у справі № 227/2360/17, від 17.12.2018 у справі № 344/12315/16-а.

Зважаючи на це, прогалини та інші недоліки «якості» закону повинні усуватися авторами відповідних нормативно-правових актів, органами законодавчої та виконавчої влади, а не шляхом їх тлумачення судами проти інтересів людини.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2024 року у справі №160/17347/22.

Слід зазначити, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі від 30.05.2023 року у справі 200/1830/23 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вже було визнано протиправними дії відповідача щодо застосування до позивача обмеження максимальним розміром пенсії.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі 200/1830/23, яке набрало законної сили 06.09.2023, в листопаді 2023 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.04.2021 виходячи із розрахунку грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» №33/25-855 від 19.05.2021 року, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2000,00 грн. Отже, виплату щомісячної доплати по Постанові № 713 припинено з 01.12.2023.

Нормами частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

Відтак, суд при перевірці правомірності вчинених дій відповідача у спірних відносинах, згідно приписів КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

При цьому, позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) щодо відмови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у нарахуванні та виплати з 01.02.2024 року щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) нарахувати та виплатити з 01.02.2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів).

В ході розгляду справи судом, встановлено, що з 01.07.2021 пенсію позивача було перераховано відповідно до Постанови №713 та до її розміру було встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн.

Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Припинення доплати в сумі 2000,00 грн. було зумовлено виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі 160/24601/21, за яким проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року.

15.02.2024 року представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив повідомити коли була нарахована та припинена виплата щомісячної доплати до пенсії у сумі 2000 грн.

Беручи до уваги розбіжності у зазначенні дати припинення виплати встановленої доплати з боку позивача, з урахуванням викладених вище обставин, порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» починаючи з місяця припинення нарахування та виплати такої доплати без обмеження максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів).

Тому, у даному випадку слід також визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в повному розмірі доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з місяця припинення нарахування та виплати такої доплати з урахуванням раніше виплачених сум без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів).

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржуються, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності таких дій та не спростовано доводи позивача викладені у позовній заяві.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Стосовно строку звернення до суду з даними вимогами суд зауважує, що згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах: від 29.10.2020 р. по справі №816/197/18, від 20.10.2020 р. по справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 р. по справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період. Зважаючи на вищевикладене та підстави звернення позивача до суду, позивач звернувся до суду з даним позовом у межах строків, визначених приписами КАС України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору в розмірі 2422,40 грн., адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Голобородька Дениса Ігоровича до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.12.2019 року на підставі довідки від 18.10.2021 року за № 33/24-/С-5041, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, встановленого при призначенні пенсії та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів) та з урахуванням чинної на момент перерахунку пенсії індексації».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.12.2019 року на підставі довідки від 18.10.2021 за№ 33/24-/С-5041, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області виходячи основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, встановленого при призначенні пенсі та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів) та з урахуванням чинної на момент перерахунку пенсії індексації.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в повному розмірі доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з місяця припинення нарахування та виплати такої доплати з урахуванням раніше виплачених сум без врахування обмежень максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів).

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» починаючи з місяця припинення нарахування та виплати такої доплати без обмеження максимального розміру пенсії (десять прожиткових мінімумів).

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник