Справа № 480/8052/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2024 року Справа № 480/8052/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8052/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30 000 гривень за квітень 2022 р., березень 2023 р., квітень 2023 р. та травень 2023 р., пропорційно в розрахунку на місяць;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30 000 гривень за квітень 2022 р., березень 2023 р., квітень 2023 р. та травень 2023 р., пропорційно в розрахунку на місяць;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн. за квітень 2022 р., серпень 2022 р., вересень 2022 р., жовтень 2022 р., листопад 2022 р., грудень 2022 р., лютий 2023р., березень 2023 р., квітень 2023 р., травень 2023 р., пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн. за квітень 2022 р., серпень 2022 р., вересень 2022 р., жовтень 2022 р., листопад 2022 р., грудень 2022 р., лютий 2023р., березень 2023 р., квітень 2023 р., травень 2023 р., пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Позивач зазначає, що відповідачем всупереч п. 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 додаткова винагорода була нарахована не у повному обсязі.
Листом від 17.06.2023 позивачу була надана відповідь, що йому було виплачено суму додаткової грошової винагороди до 30 000 грн. та до 100 000 грн. відповідно постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року № 37 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України.
Разом із тим, позивач звертає увагу суду на те, що із довідки про грошове забезпечення вбачається, що позивачу за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року не було виплачено додаткову грошову винагороду у розмірі до 30 000 грн.
Також, позивач просить суд врахувати, що він приймав участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони у квітні 2022 р., серпні 2022 р., вересні 2022р., жовтні 2022 р., листопаді 2022 р., грудні 2022 р., лютому 2023р., березні 2023 р., квітні 2023 р., травні 2023 р., що підтверджується витягами із наказів військової частини, наданих на адвокатський запит, але відповідачем не нараховано та невиплачено додаткову винагороду пропорційно дням участі позивача у бойових діях.
Отже, як вказує позивач, підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стала невиплата йому додаткової грошової винагороди у розмірі до 30 000 грн. за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року, а також невиплата додаткової грошової винагороди із розрахунку до 100 000 грн. у квітні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2022 р., а також в лютому 2023р., березні 2023 р., квітні 2023 р., травні 2023 р..
Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.34-39) зазначив, що додаткова винагорода підвищена до 100 000 (ста тисяч) гривень виплачується військовослужбовцям при особистому виконанні ними певних бойових завдань, які визначені чинним законодавством як бойові дії. Чітке визначення бойових дій в чинному законодавстві відсутнє, але зміст цього визначення можна з`ясувати на підставі наказу командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 року № 89 Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.08.2022 №504. Для безпосередньої участі в бойових діях та/або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії військовослужбовцю недостатньо проходити службу у військовій частині, військовослужбовці якої приймають безпосередню участь в бойових діях, для цього необхідно особисто приймати участь в виконанні певних бойових завдань.
За твердженнями відповідача, виконання обов`язків військової служби позивачем, жодним чином не було пов`язане з безпосередньою участю в бойових діях та/або забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, на які розповсюджується виплата збільшеної винагороди до 100 тис. грн.
Крім цього, відповідач у відзиві зазначив, що починаючи із січня 2023 року Сумська область, згідно з наказами головнокомандувача ЗСУ, до районів ведення бойових дій не входить, тому питання виплати збільшеної винагороди до 100 тис. грн. взагалі не розглядалося.
Щодо виплати позивачу додаткової винагороду у розмірі 100000,00 грн. представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 за спірний період, а саме: квітень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та лютий, березень, квітень, травень 2023 року до участі в бойових діях або заходах, участь у яких надає право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн., передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 не залучався.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом неодноразово витребовувалися додаткові документи у відповідача та позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Зазначені обставини не є спірними, сторонами не заперечується.
Позивач зазначає, що у зв`язку із невиплатою додаткової грошової винагороди у розмірі до 30 000 грн. за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року, а також додаткова грошова винагорода із розрахунку до 100 000 грн. у квітні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2022 року, лютому, березні, квітні та травні 2023 року виплачена не в повному обсязі, при наявності відповідних наказів ВЧ3022, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
У Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).
Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про Національну гвардію України визначено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Також, ч.2 ст.1 Закону України Про Національну гвардію України визначено, що Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.
Статтею 21 Закону України Про Національну гвардію України передбачено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно зі ст.1 Закон 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За змістом ст.9 ч.1-4 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Так, п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та якій неодноразово продовжувався та діє до цього часу.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Згідно наведених норм керівниками відповідних міністерств та державних органів визначаються порядок і умови виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць в розрахунку пропорційно часу участі військовослужбовців у бойових діях або які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).
Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ Про оборону України (далі - Закон № 1932-ХІІ; тут - в редакції, викладеній згідно із Законом України від 16 липня 2021 року № 1702-ІХ) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні і № 69 Про загальну мобілізацію та Постанови № 168 командувач Національної гвардії України Наказом № 89 від 29 березня 2022 року затвердив: Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (Інструкція № 89); Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (Порядок № 89).
З приводу Інструкції та Порядку, які затверджені наказом командувача Національної гвардії України від 29 березня 2022 року № 89, Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 зазначив, що наказ командувача Національної гвардії України від 29 березня 2022 року № 89 (як і затверджені ним нормативні акти) не був опублікований, зате, як написано в цьому наказі, мав бути оголошений особовому складу Національної гвардії України в частині, що його стосується. Колегія суддів звернула увагу, що Наказ № 89 виданий до того, як була ухвалена Постанова № 793, а редакція пункту 1 (абзац другий) Постанови № 168 (на дату видання Наказу № 89) передбачала, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Після того, як набрала чинність Постанова № 793, якою, Постанова №168 була доповнена пунктом 2-1, умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, відтак, мали бути визначені відповідним міністерством і такі спроби - протягом спірного в цій справі періоду - були.
На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 та з метою визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України на період дії воєнного стану Міністерство внутрішніх справ України видало наказ від 18 серпня 2022 року № 504 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (Наказ/Порядок № 504).
Відповідно до пункту 3 зазначеного наказу, він (наказ) набирає чинності з дня його офіційного опублікування.
На основі інформації щодо публікації Наказу № 504, яка є на веб-сайті Верховної Ради України, цей Наказ, відповідно і затверджений ним Порядок, опубліковані 21 жовтня 2022 року. Водночас, 21 жовтня 2022 року набрав чинності також наказ Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2022 року № 602 Про скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 серпня 2022 року № 504 .
Верховним Судом в постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23, висновки якої враховується судом при розгляді даної справи, зазначено, що Порядок № 504 фактично не набрав чинності, тому не має підстав для того, щоб застосовувати цей нормативний акт до спірних правовідносин. Поза тим, Наказ № 89 (до якого згодом вносилися також зміни, зокрема згідно з наказом командувача від 19 грудня 2022 року № 481 щодо впорядкування виплати додаткової винагороди) залишається чинний і щонайменше протягом спірного періоду регулював ті питання, які необхідні для належного виконання пункту 1 Постанови № 168.
Аналізуючи написані вище положення пункту 2-1 Постанови № 168 у зіставленні з Наказом № 89 через призму того, чи правомірним (дозволеним, правним, легітимним) є застосування положень Інструкції № 89 та Порядку № 89 для визначення/підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі до 100000,00 грн.) колегія суддів Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 дійшла висновку, що це застосування має як юридичне підґрунтя, так і раціональне пояснення. Командувач Національної гвардії України відповідальний за очолюване ним військове формування і Наказ № 89, який він видав в умовах дії воєнного стану на виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 і № 69 та Постанови № 168, має правну основу.
Отже, враховуючи зазначена, з 29 березня 2022 року для визначення/підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів підлягають застосуванню норми Інструкції № 89 та Порядку № 89, а з 01.02.2023 норми Порядку №37.
Так, відповідно до п.1 Порядку №89, під терміном безпосередня участь військовослужбовця Національної гвардії України в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії в районах ведення воєнних (бойових) дій, що визначаються Головнокомандувачем Збройних Сил України;
- бойових (спеціальних) завдань, згідно з бойовими розпорядженнями із всебічного забезпечення військових частин (підрозділів), в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях України;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- бойових завдань із знешкодження (знищення) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання завдань підрозділами артилерії з вогневого ураження противника;
- виконання завдань підрозділами протиповітряної оборони з ураження повітряних;
- здійснення польотів у районі ведення воєнних дій;
- ведення повітряного бою;
- здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання групами розмінування завдань з розмінування або робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях.
Пунктом 2 Порядку №89 визначено, що для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах використовуються такі документи:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або книга служби нарядів та подій, що відбувалися, або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад або довідка командира військової частини про підтвердження безпосередньої участі відряджених (прикомандированих) військовослужбовців у бойових діях або заходах;
рапорт (донесення) командира підрозділу про у бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (виконання бойових або спеціальних завдань). До рапорту долучаються список особового складу (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих (прикомандированих) підрозділів, військовослужбовців), які брали участь у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, періодів участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.
Крім того, можуть використовуватись такі документи:
витяг з наказу (бойового розпорядження) командувача Національної гвардії України, штабу оперативного (оперативно тактичного) угрупування в смузі відповідальності, начальника територіального управління, командира військової частини на виконання завдання з розмінування, у якому зазначається місце, час та поіменно особовий склад, який залучається до складу групи розмінування (знищення);
акт (витяг з формуляру загороджень) виконаних робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях;
інші документи, які можуть підтверджувати безпосередню участь у бойових діях та заходах.
Підпунктом 3 п.1 Порядку №37 передбачено, що у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Відповідно до п.3 Порядку №37, до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення військових частин (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовими розпорядженнями в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (взаємного вогневого контакту);
3) завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових завдань з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;
8) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
9) бойових завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.
Пунктом 4 Порядку №37 визначено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або книга служби нарядів та подій, що відбувалися, або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку), на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), періодів (кількості днів) участі військовослужбовця в бойових діях або заходах.
Таким чином, з усього наведеного вище можна зробити наступні висновки:
- додаткова винагорода підвищена до 100 000 (ста тисяч) гривень виплачується військовослужбовцям при особистому виконанні ними певних бойових завдань, які визначені чинним законодавством як бойові дії;
- чітке визначення бойових дій в чинному законодавстві відсутнє, але зміст цього визначення можна з`ясувати на підставі наказу командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 року № 89 Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України та наказу Міністерства внутрішніх справ України від від 26.01.2023 № 37;
- для безпосередньої участі в бойових діях та/або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії військовослужбовцю недостатньо проходити службу у військовій частині, військовослужбовці якої приймають безпосередню участь в бойових діях, для цього необхідно особисто приймати участь в виконанні певних бойових завдань.
Аналізуючи зміст наведених норм законодавства, суд зазначає, що розмір виплати додаткової винагороди до 30 000 грн. та 100 000 грн. залежить від кількості часу участі у таких діях та заходах.
Зокрема, стосовно спірного періоду (березень-травень 2023р) зазначає, що у червні 2023р. здійснено доплату частини за квітень травень 2023, у вересні 2023р. за березень 2023р.
Позивач та представник позивача не заперечує виплату позивачу додаткової винагороди за квітень 2022р.
Позивач та представник позивача не заперечують щодо виплати позивачу додаткової винагороди за березень 2023р.
Відповідно до витягу з відомості №1177 за вересень 2023 (а.с.112) та відомості №742 від 26.06.2023 (а.с.110) міститься інформація про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за 9 днів квітня 2023 р., яка була виплачена під час виплати відповідачем грошового забезпечення за червень та вересень 2023р.
Позивач та представник позивача не заперечують факт виплати позивачу додаткової винагороди за квітень 2023р.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30 000грн. за травень 2023р., суд зазначає наступне.
Відповідно до витягу з відомості №742 від 26.06.2023 міститься інформація про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за 16 днів травня 2023 р. (а.с.110), а відповідно до витягу з відомості №1283 від 19.10.2023 міститься інформація про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за 15 днів травня 2023 р. (а.с.111 зворотн.стор).
Таким чином на час розгляду даної справи по суті, матеріали свідчать, що у червні 2023 року позивачу у відповідності до наказу №193 від 21.06.2023 перераховано суму додаткової винагороди за 16 днів травня 2023 р., а вже під час розгляду даної справи відповідачу в жовні 2023 року перерахував додаткову винагороду за 15 днів травня 2023 року.
Позивач та представник позивача не надали заперечень щодо виплати позивачу додаткової винагороди за травень 2023р.
Враховуючи вищезазначене, матеріалами справи підтверджується та не заперечується представником позивача, що додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. позивачу було нараховано та виплачено, в т.ч. і після звернення позивача до суду, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині не нарахування та невиплати додаткової винагороди позивачу в розмірі 100000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, судом враховується наступне.
Згідно з абзацом 3 пункту 1 Постанови № 168 (у редакції станом на 19.07.2022 року) виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" визначається Інструкцією з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженою наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 №89.
Відповідно до п. 3 Інструкції, виплата додаткової винагороди здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження військової служби на підставі наказів командирів (начальників) (далі - командири) органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ (далі - військові частини), а командирам військових частин - на підставі наказів командирів вищого рівня.
Пунктом 4 Інструкції встановлено, що підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, покладається на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються не пізніше 10 числа поточного місяця.
Підставою включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди є рапорт командира (начальника) підрозділу, що має містити інформацію про військове звання, прізвище ім`я та по-батькові, кількість днів та дати участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця та підстави залучення цих військовослужбовців до бойових дій або заходів із зазначенням реквізитів конкретних документів, що підтверджують участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Безпосередня участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій підтверджується відповідно до "Порядку підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій", затвердженого наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 №89.
Пунктом 2 Порядку визначено, що для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах використовуються такі документи: журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або книга служби нарядів та подій, що відбувалися або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад або довідка командира військової частини про підтвердження безпосередньої участі відряджених (прикомандированих) військовослужбовців у бойових діях або заходах. Рапорт (донесення) командира підрозділу про участь у бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (виконання бойових або спеціальних завдань). До рапорту долучаються списки особового складу (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих (прикомандированих) підрозділів, військовослужбовців), які брали участь у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, періодів участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.
Відповідно до п. 3 Порядку, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій, здійснюється штабами військових частин.
При цьому, за змістом Постанови № 168 відсутність наказу суб`єкта владних повноважень про призначення додаткової винагороди у конкретній сумі унеможливлює проведення грошового платежу (ініціювання переказу коштів) на користь громадянина.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за квітень 2022р., суд зазначає наступне:
- відповідно до Наказу № 104 від 24.04.2022 року головний сержант ОСОБА_1 залучався до проведення бойових дій в н.п. Миронівка, Сумської області (БР командувача ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 16.04.2022 №502/2/3/2/902/ОКП);
- у витягу із наказу № 221 від 07.08.2022 року зазначено - контролера (гранатометника) групи вогневої підтримки взводу спеціального забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув для ведення бойових дій у смузі оборони 2 полку Національної гвардії України (з 07 по 10.08.2022р.);
- згідно Наказу №227 від 13.08.2022р. ОСОБА_1 вибув для ведення бойових дій в смузі оборони 2 полку з 13 по 16.08.2022р. підстава - бойовий наказ командира;
- згідно витягу з Наказу від 19.08.2022р. №233 вибув для ведення бойових дій з 19 по 22.08.2022р.
відповідно до Наказу від 25.08.2022р. №239 вибув для ведення бойових дій з 25.08.2022р. по 28.08.2022р.
Накази подібного змісту стосуються виконання бойових наказів у серпні 2022 року.
Надалі, зокрема, у витягу із наказу № 270 від 21.09.2022 року зазначено:
«7. Уважати такими, що вибули: 7.6. для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу командира 2-го полку Національної гвардії України: контролера (гранатометника) групи вогневої підтримки взводу спеціального забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 »
Накази подібного змісту стосуються виконання бойових наказів у вересні 2022 року.
Надалі, зокрема, у витягу із наказу № 293 від 12.10.2022 року, №299 від 18.10.2022р., №305 від 24.10.2022р. зазначено:
«12. Уважати такими, що вибули:12.3. для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу командира 2-го полку Національної гвардії України: контролера (гранатометника) групи вогневої підтримки взводу спеціального забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 »
Накази подібного змісту стосуються виконання бойових наказів у жовтні 2022 року.
Надалі, зокрема, у витягу із наказу № 336 від 22.11.2022 року зазначено:
«10. Уважати такими, що вибули: 10.2. для ведення демонстративних дій відповідно до бойового наказу командира 2-го полку Національної гвардії України: контролера (гранатометника) групи вогневої підтримки взводу спеціального забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 »
Накази подібного змісту стосуються виконання бойових наказів у листопаді 2022 року.
Надалі, зокрема, у витягу із наказу № 375 від 21.12.2022 року, №380 від 25.12.2022р. та від 29.12.2022р. №385 зазначено:
«10. Уважати такими, що вибули: 10.5.для ведення демонстративних дій відповідно до бойового наказу командира 2-го полку Національної гвардії України: контролера (гранатометника) групи вогневої підтримки взводу спеціального забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 », а також.. "Уважати таким, що вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу командира 2-го полку Національної гвардії України: контролера (гранатометника) групи вогневої підтримки взводу спеціального забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 ".
Накази подібного змісту стосуються виконання бойових наказів у грудні 2022 року.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за квітень 2022 року, суд зазначає наступне.
Так, в матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_2 , а саме від 24.04.2022 №104 відповідно до якого зазначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань (а.с.15), зазначений наказ прийнятий у відповідності до БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 16.04.2022 №502/2/3/2/902/ОКП.
Відповідно до письмових пояснень відповідача позивач відповідно до наказу №104 від 24.04.2022 залучався до проведення бойових дій в н.п.Миронівка, Сумської області.
Судом враховується, що відповідно до наявного в матеріалах справи наказу командира військової частини позивач на підставі бойового розпорядження у квітні 2022 року був направлений для ведення бойових дій.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за серпень 2022р., суд зазначає наступне.
Так, в матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_1 , а саме №221 від 07.08.2022р., №227 (по с/ч) від 13.08.2022, №233 (по с/ч) від 19.08.2022р., №239 (по с/ч) від 25.08.2022р., ОСОБА_1 залучався для ведення бойових дій. (а.с.15-17).
Підставами для прийняття наказів зазначено бойові накази командира військової частини.
Судом враховується, що відповідно до наявних в матеріалах справи даних наказах командира військової частини позивач на підставі бойових наказів в смузі оборони 2 полку Національної гвардії України у серпні 2022 року був направлений для ведення бойових дій.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за вересень 2022 року , суд зазначає наступне:
Так, в матеріалах справи наявний відносно ОСОБА_1 витяг з наказу ВЧ НОМЕР_1 , а саме від 21.09.2022 №270, згідно якого позивач вибув для ведення бойових дій з 21.09.2022р. по 24.09.2022р. (а.с. 17 на зворот).
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за жовтень 2022р., суд зазначає наступне.
Так, в матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_1 , а саме від 12.10.2022 №293 позивач вибув для ведення бойових дій з 12.10.2022 по 15.10.2022 (а.с.18); від 18.10.2022 №299 - вибув для ведення бойових дій з 18.10.2022 по 21.10.2022 (а.с. 18 на збороті); від 24.10.2022 №305 - вибув для ведення бойових дій з 24.10.2022 до 27.10.2022 (а.с.19).
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за листопад 2022р., суд зазначає наступне.
Так, в матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_1 , а саме від 22.11.2022 №336 - вибув для ведення демонстраційних дій відповідно до бойового Наказу командира з 22.11.2022 до 23.11.2022 (а.с.19 зворот).
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за грудень 2022р., суд зазначає наступне.
Так, в матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_1 , а саме від 21.12.2022 №375 - вибув для ведення демонстраційних дій 21.12.2022 (а.с. 20); від 25.12.2022 №380 - вибув для ведення бойових дій з 25.12.2022 до 27.12.2022 (а.с. 20 на звороті); від 29.12.2022 №385 - вибув для ведення бойових дій з 29.12.2022 до 01.01.2023р. (а.с.21).
Підставами для прийняття вищезазначених наказів щодо вибуття позивача для участі у бойових діях зазначено бойові накази командира військової частини.
Право на отримання збільшеної до 100000 грн. винагороди виникає у військовослужбовців, які виконують не будь-які бойові завдання, а лише визначені бойові завдання, пов`язані з безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). Водночас, таке право має бути підтверджене певними документами, зміст яких свідчить про виконання саме тих завдань, які зумовлюють виникнення права на отримання збільшеної винагороди.
Разом із тим, такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи витягів з наказів стосовно позивача, що були прийняті командиром військової частини НОМЕР_1 в яких зазначено, що позивач вибував та прибував у відповідні періоди саме для участі у бойових діях у зазначені вище періоди (липень, жовтень-грудень 2022р.) був направлений для виконання бойових завдань.
При цьому накази командира ВЧ НОМЕР_1 стосовно позивача є чинними, не скасовані, не можуть не враховуватися судом під час розгляду даної справи.
Доказів на спростовування зазначеної інформації та відомостей. зазначених у наведених наказах, представником відповідача не надано, у відзиві на позов не спростовується, в матеріалах справи відсутні, а тому відповідач повинен здійснити відповідне нарахування позивача суми додаткової винагороди в розмірі 100000грн. пропорційно тим дням в який позивач брав участь у бойових діях.
Відповідно до письмових пояснень, наданих представником відповідача у травні 2024 року (а.с.114, 115) №2/22/12-879, на виконання вимог суду, зазначається, що на даний час відповідачем вживаються заходи щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 тис грн.. за 2022р. пропорційно часу виконання бойових завдань. Разом із тим, на час розгляду справи по суті доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди здійснено не було, матеріалами справи не підтверджується.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів виплати відповідачем збільшеної додаткової грошової винагороди пропорційно участі позивача в бойових діях позивачу у квітні 2022 року (згідно наказу від 24.04.2022р. №104), у серпні 2022 (згідно наказів від 07.08.2022 №221, від 13.08.2022 №227, від 19.08.2022р. №233, від 25.08.2022р. №239), у вересні 2022 року (згідно наказу від 21.09.2022р. №270), у жовтні 2022 року (згідно Наказу від 12.10.2022р. №293, від 18.10.2022р. №299, від 24.10.2022р. №305), у листопаді 2022 (згідно наказу від 22.11.2022р. №336), у грудні 2022 (згідно наказів від 21.12.2022 №375, від 25.12.2022 №380, від 29.12.2022р. №385), суд зазначає, що відповідачем у зазначені періоди протиправно не було нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у квітні 2022 року (згідно наказу від 24.04.2022р. №104), у серпні 2022 (згідно наказів від 07.08.2022 №221, від 13.08.2022 №227, від 19.08.2022р. №233, від 25.08.2022р. №239), у вересні 2022 року (згідно наказу від 21.09.2022р. №270), у жовтні 2022 року (згідно Наказу від 12.10.2022р. №293, від 18.10.2022р. №299, від 24.10.2022р. №305), у листопаді 2022 (згідно наказу від 22.11.2022р. №336), у грудні 2022 (згідно наказів від 21.12.2022 №375, від 25.12.2022 №380, від 29.12.2022р. №385).
Також суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у квітні 2022 року (згідно наказу від 24.04.2022р. №104), у серпні 2022 (згідно наказів від 07.08.2022 №221, від 13.08.2022 №227, від 19.08.2022р. №233, від 25.08.2022р. №239), у вересні 2022 року (згідно наказу від 21.09.2022р. №270), у жовтні 2022 року (згідно Наказу від 12.10.2022р. №293, від 18.10.2022р. №299, від 24.10.2022р. №305), у листопаді 2022 (згідно наказу від 22.11.2022р. №336), у грудні 2022 (згідно наказів від 21.12.2022 №375, від 25.12.2022 №380, від 29.12.2022р. №385), з урахуванням раніше виплачених сум.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за лютий - травень 2023р., суд зазначає наступне.
Вищевказаним наказом встановлюється, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:
1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ;
у складі розгорнутих пунктів управління органів військового управління Національної гвардії України, що здійснюють безпосереднє управління військовими частинами (підрозділами), які залучаються до виконання завдань у межах операційних зон діючих угруповань військ (сил);
в оперативному підпорядкуванні, під оперативним контролем, оперативною взаємодією визначених органів військового управління Збройних Сил України, командувачів діючих угруповань військ (сил) та/або в межах їх зон відповідальності (операційних зон);
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
з охорони та оборони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні;
з конвоювання осіб, узятих під варту та/або засуджених до позбавлення волі, перевезення військовополонених ворогів.
Матеріалами справи підтверджується прийняття відносно ОСОБА_1 наказів ВЧ НОМЕР_1 щодо вибування позивача для ведення бойових завдань у лютому 2023 року , а саме - від 04.02.2023р. №39 - вибув для ведення бойових завдань з 03.02.2023 до окремого розпорядження, (а.с.21 на звороті).
Також в матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_1 стосовно періоду березень 2023 року, а саме - від 08.03.2023р. №73 - вибув для ведення бойових завдань з 08.03.2023 до 11.03.2023 (а.с. 22); від 14.03.2023р. №81 - вибув для ведення бойових завдань з 14.03.2023 до 17.03.2023 (а.с.22 на звороті); від 23.03.2023 №91 - вибув для ведення бойових завдань з 23.03.2023р. по 26.03.2023р. (а.с.23); від 29.03.2023 №100 - вибув для ведення бойових завдань з 29.03.2023р. по 01.04.2023р. (а.с.23 на звороті).
Також в матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_1 стосовно періоду квітня 2023р., а саме від 04.04.2023 №108 - вибув для ведення бойових завдань з 04.04.2023 до 07.04.2023 (а.с.24); від 15.04.2023 №120 - вибув для ведення бойових завдань з 15.04.2023 до 23.04.2023 (а.с.24 зворот); від 26.04.2023 №134 - вибув для ведення бойових завдань з 26.04.2023 до 27.04.2023 (а.с.25).
В матеріалах справи наявні відносно ОСОБА_1 витяги з наказів ВЧ НОМЕР_1 стосовно періоду травня 2023р., а саме від 05.05.2023 №143 - вибув для ведення бойових завдань з 05.05.2023 до 08.05.2023 (а.с. 25 зворот); від 11.05.2023 №149 - вибув для ведення бойових завдань з 11.05.2023 до 14.05.2023 (а.с.26); від 16.05.2023 №154 - вибув для ведення бойових завдань з 16.05.2023 до окремого розпорядження (а.с.26 зворот).
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судом витребовувалася у відповідача письмові пояснення та докази того, до яких саме виконання бойових рейдів та бойових завдань (у спірний період та відповідно до наявних у справи документах) залучений позивач у спірний період (відповідно до діючого законодавства, на яке посилається представник відповідача у відзиві), зазначити по кожному спірному місяцю окремо.
Відповідно до письмової інформації командира ВЧ3022 від 01.05.2024 (а.с.115) зазначено, що протягом 2023року позивач залучався до виконання завдань на тимчасовихблокпостах, щодо повітряного прикриття електростанції н.п.Шостка, тощо. Участь позивача саме у бойових діях матеріали справи не підтверджують, позивачем також не доведено дану обставину не зважаючи на вимогу суду підтвердити свою позицію щодо даних тверджень. Залучення до виконання завдань на тимчасових блокпостах не може вважатися участю позивача у бойових діях, а тому наявність прийнятого наказу від 16.05.2023 №154 (вибув для ведення бойових завдань з 16.05.2023 до окремого розпорядження) також не зобов`язує відповідача нарахувати та виплати позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000грн. за спірний період січень-травень 2023року.
При цьому суд зазначає, що не кожне бойове завдання передбачає безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів. Безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів повинна підтверджуватись відповідними документами, визначеними Порядком №37.
У матеріалах справи відсутні відповідні докази, які б підтверджували безпосередню участь позивача як військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з лютого по травень 2023 року. Надані позивачем до матеріалів адміністративного позову накази не містять інформацію про те, що позивач вибув у 2023 році для участі саме у бойових діях, а тому у відповідача відсутній обов`язок здійснювати відповідне нарахування та виплату збільшеної суми додаткової винагороди в розмірі 100000 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у квітні 2022 року (згідно наказу від 24.04.2022р. №104), у серпні 2022 (згідно наказів від 07.08.2022 №221, від 13.08.2022 №227, від 19.08.2022р. №233, від 25.08.2022р. №239), у вересні 2022 року (згідно наказу від 21.09.2022р. №270), у жовтні 2022 року (згідно Наказу від 12.10.2022р. №293, від 18.10.2022р. №299, від 24.10.2022р. №305), у листопаді 2022 (згідно наказу від 22.11.2022р. №336), у грудні 2022 (згідно наказів від 21.12.2022 №375, від 25.12.2022 №380, від 29.12.2022р. №385).
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у квітні 2022 року (згідно наказу від 24.04.2022р. №104), у серпні 2022 (згідно наказів від 07.08.2022 №221, від 13.08.2022 №227, від 19.08.2022р. №233, від 25.08.2022р. №239), у вересні 2022 року (згідно наказу від 21.09.2022р. №270), у жовтні 2022 року (згідно Наказу від 12.10.2022р. №293, від 18.10.2022р. №299, від 24.10.2022р. №305), у листопаді 2022 (згідно наказу від 22.11.2022р. №336), у грудні 2022 (згідно наказів від 21.12.2022 №375, від 25.12.2022 №380, від 29.12.2022р. №385), з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець