Справа № 463/2047/24
Суддя: Мироненко Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/2047/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Курилюк А.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шпакової Т.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що постановою інспектора з паркування від 09.02.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення зупинки автомобіля на перехресті вул.. Вороного-Маланюка.

Позивач вказує, що його припаркований автомобіль дозволяв вільний проїзд автомобілів з вулиці Вороного, до пл.Є. Маланюка по прямій, не вдаючись до маневрування. Крім того, позивач зазначив, що що частина вулиці Вороного від вул. Ф. Ліста до вул. Малої має ширину 4 метри, дана частина вулиці Вороного не відповідає вимогам, визначеним ч. 4, п.п. 1.10 п. 1 Загальних положень ПДР України до автомобільної дороги, а тому перехрестя в такому місці відсутнє.

З огляду на вищенаведене, просив суд оскаржувану постанову скасувати.

Рух справи в суді.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12.03.2024 року вказану позовну заяву було передано Галицькому районному суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в судове засідання.

Позиція сторін по справі.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Подала до суду відзив, у якому зазначила, що перехресті вул.. Вороного-Маланюка, незалежно від ширини проїзної частини вулиці наявне Т-подібне перехрестя. Вказала, що здійснення зупинки в недозволеному місці, а саме на перехресті, суттєво перешкоджає дорожньому руху шляхом звуження проїзної частини дороги, а відтак зменшення її пропускної здатності, створення умов для примусової зміни смуги руху водіями інших транспортних засобів, унеможливлення проїзду перехрестя довгомірними транспортними засобами. Просила у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що постановою серії РАП № вiд 09.02.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Згідно цієї постанови 17.01.2024 року о 13:35 водієм транспортного засобу FORD KUGA, д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку за адресою: м. Львів перехрестя пл.Маланюка-вул.Вороного, чим порушено вимоги підпункту «ґ» пункту 15.9 розділу 15 ПДР.

Мотиви прийняття рішення судом

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію учасників, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 15.2 ПДР передбачено, що у випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливi, вони дозволяються бiля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати iншим учасникам дорожнього руху).

Згідно п. 15.9 «ґ» ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м вiд краю перехрещуваноi проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русi та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або роздiлювальна смуга.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, статтею 265-4 КУпАП наведений перелік способів розміщення транспортного засобу, які є такими, що суттєво перешкоджають дорожньому руху або створюють загрозу безпеці руху.

Зокрема, у пп. «ґ» п.2 ч.3 даної статті передбачено, що розміщення транспортного є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: «ґ» на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лiнiя розмітки або роздiлювальна смуга.

Обов`язковою умовою притягнення водія до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП є встановлення в діях водія складу адміністративного правопорушення, зокрема, його об`єктивної сторони. Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення настає лише у випадку створення водієм перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху. Дані обставини є обов`язковими для встановлення відповідачем.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, положеннями КУпАП передбачено, що у випадку виявлення ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 122 КУпАП, складення протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)(за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Судом встановлено, що транспортний засіб Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1 на дату встановлення відповідальноi особи, визначеноi ст. 14-2 КУпАП, згiдно з Єдиним реєстром транспортних засобів зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фото фіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано:

1) дату порушення 17.01.2024 року;

2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Львів, перехрестя пл.Маланюка-вул.Вороного;

3) час вчинення порушення: 13:33.

Фотозйомка здійснювалася за допомогою технічного засобу logic instrument fieldbook k80v2, про що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен довести обставини, на яких грунтуються його заперечення на рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови та матеріалів позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а саме, транспортний засіб Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1 зафіксовано в межах Т-подібного перехрестя, проти бокового його проїзду.

З вказаних фотознімків вбачається розгалуження вулиць позаду автомобіля, а саме, вул. М. Вороного та пл. Євгена Маланюка, якi i утворюють перехрестя.

Крім того, судом встановлено, що в місці, де розташований автомобіль позивача, відсутня суцільна лiнiя розмiтки або розділювальна смуга, за наявності якої зупинка проти бокового проїзду Т-подібного перехрестя є дозволеною.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що оскаржуваною постановою позивача правомірно притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.14-2 КУпАП, як власника транспортного засобу за порушення правил зупинки, яке зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

З приводу покликання позивача на те, що відповідачем не доведено, що зупинка транспортного засобу створювала перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, суд зазначає, що для цілей КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб, зокрема, розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, тому оскільки автомобіль був припаркований з порушенням вимог п.п «ґ» п. 15.9 ПДР України, то на переконання суду, перешкоджав дорожньому руху.

Щодо твердження позивача про те, що частина вулиці Вороного від вул. Ф. Ліста до вул. Малої має ширину 4 метри, дана частина вулиці Вороного не відповідає вимогам, визначеним ч. 4, п.п. 1.10 п. 1 Загальних положень ПДР України до автомобільної дороги, а тому перехрестя в такому місці відсутнє, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктом 1.10 ПДР автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Як вбачається з наведеної норми, будь-яких вимог щодо ширини автомобільної дороги не передбачено.

Таким чином, незалежно від ширини проїзної частини в місці, де був розміщений транспортний засіб позивача, наявне Т-подібне перехрестя.

Аналіз обставин справи на підставі дослідження доказів у їх взаємному зв`язку та сукупності дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 139 КАС України, судові витрати належить залишити за позивачем.

На підставі наведеного, керуючись ст. 241-246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2024 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мироненко Л.Д.