Справа № 120/1176/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

16 травня 2024 р. Справа № 120/1176/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного) позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії років роботи з 1991 по 1995.

Ухвалою від 05.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що до страхового стажу не зарахований період роботи в колгоспі ім. Мічуріна з 12.03.1991 по 16.10.1995, крім 1993 року. Вказав, що у пенсійній справі позивача наявна архівна довідка від 30 листопада 2023 №Б-688 про заробітну плату та архівна довідка від 30 листопада 2023 №Б-689 про кількість відпрацьованих вихододнів, однак за 1991 відсутні документи в архіві, 1992 відсутні відомості, 1994 відсутні відомості, 1995 відсутні документи в архіві.

Крім того відповідач вказав, що підставою для призначення/ перерахунку пенсії є заява встановленого зразка, а також додані до неї документи, які підтверджують право на таке призначення/ перерахунок, надані до органу Пенсійного фонду України в установленому чинним законодавством порядку. Зазначив, що позивач 04.12.2023 року подав звернення за №34690/8 до Головного управління, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР від 02.10.1996 року, на що отримав відповідь Головного управління з роз`ясненнями щодо свого пенсійного забезпечення. Таким чином на думку відповідача, лист Головного управління від 27.12.2023 за №0200-0221-8/130342 не є рішенням в розумінні ч.5 ст.45 Закону №1058, а носить виключно інформаційний характер.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 з 23.11.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

ОСОБА_1 , після призначення пенсії, звернувся до відповідача із заявою від 30.11.2023 про перерахунок його пенсії.

Також 04.12.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити підстави не зарахування до його страхового стажу періодів роботи в колгоспі з 12.03.1991 по 16.10.1995.

Листом від 27.12.2023 відповідач повідомив позивача, що страховий стаж позивача зарахований по 30.09.2023 та становить 32 роки 07 місяців 21 день. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,32583. До страхового стажу не зарахований період роботи в колгоспі ім. Мічуріна з 12.03.1991 по 16.10.1995, крім 1993 року.

Також вказав, що згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період роботи після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

В листі вказано, що в пенсійній справі позивача наявна архівна довідка від 30 листопада 2023 №Б-688 про заробітну плату та архівна довідка від 30 листопада 2023 №Б-689 про кількість відпрацьованих вихододнів, однак за 1991 відсутні документи в архіві, 1992 відсутні відомості, 1994 відсутні відомості, 1995 відсутні документи в архіві.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії до страхового стажу періоду його роботи з 1991 по 1995 в колгоспі звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

За приписами ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частинами 1 та 3 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд враховує, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310.

Відповідно до п. п. 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (п. 5 Основних Положень).

Згідно з п.6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також, слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до п. 8 Основних Положень трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як встановлено судом, відповідач вказав, що до страхового стажу не зарахований період роботи в колгоспі ім. Мічуріна з 12.03.1991 по 16.10.1995, крім 1993 року.

Як видно із змісту протоколу про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, пенсійним органом не враховано до страхового стажу період його роботи в колгоспі з 1991 по 1995.

При цьому відповідач вказав, що у пенсійній справі позивача наявна архівна довідка від 30 листопада 2023 №Б-688 про заробітну плату та архівна довідка від 30 листопада 2023 №Б-689 про кількість відпрацьованих вихододнів, однак за 1991 відсутні документи в архіві, 1992 відсутні відомості, 1994 відсутні відомості, 1995 відсутні документи в архіві.

Втім, як видно із трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , остання містить записи про трудову участь позивача у колгоспі, згідно з якими:

- 1991 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 265, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 260;

- 1992 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 275, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 293;

- 1993 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 275, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача 319,5;

- 1994 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 275, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 327;

- 1995 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 275, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача 216,5;

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та трудова книжка колгоспника позивача містить інформацію про встановлений мінімум його трудової участі та фактично відпрацьований позивачем час в колгоспі за спірні періоди, суд дійшов висновку про те, що відсутність повної інформації у довідці про заробітну плату та довідці про кількість відпрацьованих вихододнів в колгоспі не може бути законною підставою для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи у його страховий стаж.

Згідно з записами трудової книжки позивача НОМЕР_2 та вкладишу в трудову книжку колгоспниках серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 :

- з 12.03.1991-16.10.1995 - прийнятий на роботу в колгосп ім. Мічуріна. с.Жабелівка на посаду головного агронома. Наказ №5 від 16.04.1991.

-з 16.10.1995 -28.11.2001 прийнятий в члени КСП «Урожай» с. Дерев`янки слюсарем по переробці с/г продукції. Наказ №8 від 16.10.1995.

На аркуші 12 - 13 вкладишу до трудової книжки містяться порядкові записи №2, №3, №4, №5, які свідчать про безперервну роботу позивача у спірні на думку відповідача періоди а саме: за 1991 рік, 1992 рік, 1994 рік та 1995 роки.

Дані записи завірені чітким відтиском печатки підприємства-роботодавця, підписами посадових осіб та не містять ні виправлень, ні інших позначень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Твердження відповідача про незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в колгоспі ім. Мічуріна. с.Жабелівка, а саме 1991, 1992, 1994 та 1995, оскільки у довідці від 30 листопада 2023 №Б-688 про заробітну плату та архівній довідці від 30 листопада 2023 №Б-689 про кількість відпрацьованих вихододнів за 1991 відсутні документи в архіві, 1992 відсутні відомості, 1994 відсутні відомості, 1995 відсутні документи в архіві, суд відхиляє як безпідставні, оскільки вказані довідки не спростовують факту роботи позивача в колгоспах з 1991 по 1995 роки.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Водночас, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем своїх повноважень щодо отримання додаткових документів/надання позивачу допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу. Відповідач, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком з підстав не підтвердження наявності у нього достатнього стажу роботи, будь-яких додаткових документів від нього не вимагав, жодних дій по їх самостійному отриманню не вчиняв. Також пенсійним органом не доведено невиконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин, у зв`язку з чим не підлягає, на думку відповідача, зарахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у трудовій книжці позивача.

З аналізу норм пенсійного законодавства вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком Управління зобов`язане перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, суд акцентує, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

Таким чином, на переконання суду, бездіяльність управління при незарахуванні до страхового стажу позивача всіх періодів його трудової діяльності при призначенні пенсії за віком згідно з записами трудової книжки, є непропорційними заявленій легітимній меті, а тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

При цьому, суд критично оціную доводи відповідача, що лист Головного управління від 27.12.2023 за №0200-0221-8/130342 не є рішенням в розумінні ч.5 ст.45 Закону №1058, а носить виключно інформаційний характер, оскільки позивач не оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень, а оскаржує бездіяльність пенсійного органу щодо незарахування до його страхового стажу періодів роботи в колгоспі.

Враховуючи обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не зараховуючи до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі з 12.03.1991 по 16.10.1995, допустив протиправну бездіяльність, внаслідок якої позивачу невірно обраховано розмір пенсії, а відтак діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, з метою належного захисту порушених прав позивача суд вважає за доцільне зобов`язати ГУПФУ у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи з 12.03.1991 по 16.10.1995 та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 23.11.2023.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, у спосіб визначений судом.

Враховуючи відсутність судових витрат, їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не врахування до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком періоду стажу з 12.03.1991 по 16.10.1995.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі з 12.03.1991 по 16.10.1995 та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 23.11.2023.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар