Справа № 160/6227/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2024 рокуСправа №160/6227/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оброни України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України при складанні свідоцтва про хворобу №1098-х від 21 листопада 2016 року та відповідного протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України №3955 від 03 листопада 2023 року проігнорувала та не врахувала наявні отримані травми ОСОБА_1 , що викладені у довідці про обставини травми №153 від 22.01.2015 року, а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, мінно - внбухове акубаротравматичне ураження правого вуха, гостру нейро-сенсорну туговухість.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Витребувано у Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України у строк встановлений для подачі відзиву, усі документи покладені в основу оскаржених дій (та прийняття постанови ВЛК у вигляді протоколу від 03.11.2023 №3955).
Витребувано у ОСОБА_1 копію звернення до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо перегляду постанови госпітальної військово-лікарської комісії хірургічного профілю НВМКЦ "ГВКГ" про причинний зв`язок отриманих травм, за результатами якого відповідачем прийнято постанову ВЛК у вигляді протоколу від 03.11.2023 №3955.
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить поновити строк на подання відзиву на позов.
У наданому відзиві відповідач зазначив, що 21.11.2016 року постановою ЦВЛК ЗС України затверджено постанови ВЛК (про причинний зв`язок травми, захворювання та про ступінь придатності до військової служби), зазначені у свідоцтві про хворобу № 1098-х, яке було видане НВМКЦ ГВКГ. Твердження позивача про ігнорування та не врахування наявних травм є протиправним та необґрунтованим. Також зазначив, що ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв, у тому числі тих, що призвели до смерті, у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
Разом з відзивом до суду подано витребувані судом докази.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 клопотання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оброни України про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву у справі №160/6227/24 - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву, поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято його до розгляду.
У наданій до суду відповіді на відзив позивач зазначив доводи аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 у залученні Міністерства оборони України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відмовлено.
Відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до довідки про обставини травми № 153 від 22.01.2015 ОСОБА_1 під час пересування в складі колони (29.08.2014) біля с. Новокатеринівка потрапив в кільце противника де був контужений розривом снаряду та одержав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку (28.08.2014), мінно-вибухове акубаротравматичне ураження правого вуха, гостру нейро-сенсорну туговухість (під час виконання ним обов`язків військової служби.
Згідно з довідкою ВЛК № 155 від 30.01.2015 за результатами проведеного медичного огляду позивача ВЛК при військовій частині НОМЕР_2 встановлено наступний діагноз та причинний зв`язок захворювання: залишкові явища мінно-вибухової травми, закрита черепно-мозкова травма: струсу головного мозку, акубаротравматичне ураження правого вуха, гостра нейро-сенсорна туговухість. Вказаною довідкою на підставі графи 2 Розкладу хвороб ТДВ наказу міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 та наказу Міністра оборони України № 466 від 01.08.2011 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» позивача визнано придатним до військової служби. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до довідки про обставини травми № 1768 від 20.05.2016, позивач 16.03.2016 отримав відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеню, перелом пірамід обох скроневих кісток потиличної кістки, гостру після травматичну двобічну повну сенсоневральну втрату слуху. Травма не пов`язана зі службовими обов`язками і підтверджується факт з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України. Вказана довідка видана т.в.о. командира військової частини п/п НОМЕР_3 .
03.11.2016 госпітальна військово-лікарська комісія хірургічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» МО України за розпорядженням командира в/ч польова пошта НОМЕР_3 №3355 від 15.09.2016 провела огляд позивача за результатами якого видано свідоцтво про хворобу № 1098-х від 21 листопада 2016 року у пункті 12 якого зазначений наступний діагноз та причинний зв`язок:
«Наслідки відкритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку важкого ступеню, перелому кісток основи черепу (16.03.2016) у вигляді післятравматичного церебрального арахноїдиту з помірними ліквородинамічними розладами (3-4 кризи на місяць), стійкої помірно ураженої вегето-судинної нестійкої та незначно вираженого астено-невротичного синдрому; стійкої повної глухоти на обидва вуха (травма, одержана в результаті нещасного випадку, ТАК, пов язана з проходженням військової служби.)
Стан після перенесеної гострої реакції на стрес у вигляді незначно вираженого астено-невротичного синдрому (захворювання, ТАК, пов язане із захистом Батьківщини).»
Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗСУ від 03.11.2023 за №3955 визначено: «Наслідки відкритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку важкого ступеню, перелому кісток основи черепу (16.03.2016) у вигляді після травматичного церебрального арахноїдиту з помірними ліквородипамічними розладами (3-4 кризи на місяць), стійкої помірно вираженої вегето-судинної нестійкості та незначно вираженого астено-невротичного синдрому; стійкої повної глухоти на обидва вуха - ТРАВМА, ОДЕРЖАНА В РЕЗУЛЬТАТІ НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ, ТАК ПОВ`ЯЗАНА З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ, (Довідка про обставини травми від 20.05.2016 № 1768, видана командиром в/ч пп НОМЕР_3 ), Стан після перенесеної гострої реакції на стрес у вигляді незначно вираженого астено-невротичпого синдрому ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВЯЗАНЕ І3 ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, на підставі Свідоцтва про хворобу госпітальної ВЛК НВМКЦ «ГВКГ» від 03.11.2016 1098-х, на підставі ст. 36-а, 75-6, 17-в, графи 11 Розкладу хвороб - був визнаний - Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Висновок лікаря-експерта: солдат ОСОБА_1 . 1990 року народження, проходив військову службу з квітня 2010 по початок 2017- в/сл. за контрактом.
Згідно Довідки про обставини травми від 22.01.2015 № 153, виданої командиром в/ч пп НОМЕР_3 , 29.08.2014 за обставин: під час пересування в складі колони (29.08.2014) біля с. Новокатеринівка потрапив в кільце противника де був контужений розривом снаряду одержав поранення: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (28.08.2014) мінно-вибухове акубаротравматичне ураження правого вуха, гостра нейросенсорна туговухість.
Довідка про обставини травми від 22.01.2015 №153 видана командиром в/ч пп НОМЕР_3 .
Згідно Довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 30.01.2015 № 155 проведено мед огляд. Діагноз та постанова ВЛК - ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ, на підставі ст. графи II Розкладу хвороб - був визнаний - придатним до військової служби.
Згідно Довідки про обставини травми від 22.01.2015 № 1531 виданої командиром в/ч пп НОМЕР_3 , 16.03.2016 за обставин: випадок трапився у позаслужбовий час. Травма не пов`язана зі службовими обов`язками і підтверджується факт з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 «Умисне тяжке тілесне ушкодження» КК України, одержав травму: Відкрита черепно-мозкова травма, Забій головного мозку важкого ступеню. Перелом пірамід обох скроневих кісток потиличної кістки, Гостра післятравматична двобічна повна сенсоневральна втрата слуху.
Вказаною постановою вирішено: «Наслідки відкритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку важкого ступеню, перелому кісток основи черепу (від 16.03.2016) у вигляді після травматичного церебрального арахноїдиту з помірними ліквородинамічними розладами (3-4 кризи на місяць), стійкої помірно вираженої вегето-судинної нестійкості та незначно вираженого астено-невротичного синдрому, стійкої повної глухоти на обидва вуха солдата ОСОБА_1 , 1990 року народження, що підтверджується довідкою про обставини травми від 22.01.2015 № 153, виданою командиром в/ч пп НОМЕР_3 , військово-обліковою та медичною документацією - Травма, одержана в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Захворювання: «Стан після перенесеної гострої реакції на стрес у вигляді незначно вираженого астено-невротичного синдрому» - Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Постанову ВЛК про причинний зв`язок травми (від 29.08.2014) за Довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 30. 01.2015 № 155 - ВІДМІНИТИ.».
Не погоджуючись відмовою відповідача у перегляді свідоцтва про хворобу від 03.11.2016 за № 1098-х, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за №2232-XII (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
У силу п. 2.1 розділу 2 Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначено положеннями розділу 21 Положення № 402, п.п. 21.1-21.5 якого передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.
У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.
При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).
Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях (зокрема щодо причинних зв`язків захворювань):
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.
г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Відповідно до п.п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення № 402 на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Згідно з п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Обґрунтовуючи протиправність дій відповідача в частині зазначення в свідоцтві про хворобу №1098-х та протоколі засідання штатної ВЛК ЦВЛК № 3955 від 03.11.2023 невірного на його думку формулювання діагнозу, позивач зазначив, що цей діагноз викладено не в повній мірі та без урахування діагнозу встановленого довідкою про обставини травми № 153 від 22.01.2015.
Суд, дослідивши свідоцтво про хворобу № 1098-х, встановив, що у п. 8 визначено короткий анамнез отриманих позивачем травм та захворювань 28.09.2014 (на підставі довідки № 153 від 22.01.2015), а також 16.03.2016 (на підставі довідки № 1768 від 20.05.2016) із зазначенням коли виникли захворювання/травми; за яких обставин одержано травму, поранення, контузію, каліцтво; наявність або відсутність довідки командира військової частини про обставини одержання травми, поранення, контузії. Вплив хвороби (наслідків травми тощо) на виконання службових обов`язків, попередні медичні огляди та їх результати, лікувальні заходи та їх ефективність, перебування у відпустці за станом здоров`я, лікування у санаторіях тощо.
У пункті 12 свідоцтва про хворобу визначено встановлений за результатами огляду позивача та дослідження медичної документації діагноз та причинний зв`язок травми/захворювання.
Згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний до військової служби у мирний час.
Суд у даній справі наголошує, що в п. 8 свідоцтва про хворобу № 1098-х в повній мірі відображено обставини отримання позивачем травм 28.09.2014 та 16.03.2016 за довідками № 153 від 22.01.2015 та № 1768 від 20.05.2016.
У пункті 12, згідно з формою свідоцтва про хворобу, встановленою Положенням № 402, госпітальною ВЛК за результатами огляду позивача та його медичної документації встановлено відповідний діагноз за наслідком отриманих травм.
Суд зауважує, що визначення ВЛК діагнозу в даному випадку здійснюється з урахуванням проведеного лікування та не свідчить про те, що такий діагноз має відповідати діагнозам встановленим довідками про обставини травми.
За змістом постанови Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 надання оцінки діагнозу позивача виходить за межі судового розгляду.
Таким чином, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного медичного висновку ВЛК, у тому числі встановлення діагнозу, оскільки не є спеціалізованою установою у медичній сфері, в противному випадку, це було б перебиранням на себе повноважень медичної установи, що є неприпустим в даних конкретних правовідносинах.
Аналогічних доводів суд дійшов і щодо постанови ВЛК за результатами перегляду свідоцтва про хворобу № 1098-х, оформленої протоколом засідання № 3955 від 03.11.2023.
Так, приймаючи рішення штатною ВЛК ЦВЛК, повторно досліджено відповідні свідоцтво про хворобу, довідки про обставини травми, медичні документи за результатами лікування, останньою у даному протоколі обґрунтовано дійшов висновків щодо правомірності діагнозу та причинного зв`язку діагностованих у позивача травм та захворювань свідоцтвом про хворобу № 1098-х.
Суд наголошує, що обставин порушення процедури прийняття свідоцтва про хворобу №1098-х та протоколу засідання № 3955 в межах даної справи не встановлено.
Враховуючи наведені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1ист. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд враховує ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п. 58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 295 КАС України суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оброни України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16 травня 2024 року.

Суддя Н.Є. Калугіна