Справа № 160/12318/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2024 рокуСправа №160/12318/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільков В.В.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за заявою Дніпропетровської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01.12.2020 року та поворот виконання рішення суду по справі №160/12318/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.12.2020 року по 21.05.2021 року, включно, в сумі 164434грн. 64коп., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших платежів. у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 30 вересня 2021 року в адміністративній справі №160/12318/21 змінено та викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, абзац другий резолютивної частини рішення викладено в такій редакції:

«Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.12.2020 року по 20.05.2021 року включно в сумі 163017.10 грн., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року по адміністративній справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.10.2022 року касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року, з урахуванням внесених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року змін та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року у справі №160/12318/21 залишено без змін.

Дніпропетровська обласна прокуратура 28.11.2022 року звернулася до суду першої інстанції з заявою про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року в адміністративній справі №160/12318/21 за нововиявленими обставинами. Просить назване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 . Окрім цього, прокуратура просить суд здійснити поворот виконання цього рішення шляхом стягнення на користь прокуратури виплачені ОСОБА_1 коштів у сумі 131 228,76 гривень.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалюючи рішення від 30 вересня 2021 року в справі № 160/12318/21, суд виходив з того, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 у справі №160/5928/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії, Дніпропетровської обласної прокуратури про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 за № 378к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури у Дніпропетровській обласній прокуратурі. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020 року (включно) по 01.12.2020 року (включно) в сумі 197038,06 грн. (сто дев`яносто сім тисяч тридцять вісім гривень 06 копійок). Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 29768,34 грн.(двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 34 копійки).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року в справі №160/5928/20 частково змінено. Викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури в Дніпропетровській обласній прокуратурі з 15.05.2020».

Постановою Верховного Суду від 10.08.2022 року в адміністративній справі №160/5928/21 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року скасовано в частині задоволених позовних вимог. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено в цій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії, Дніпропетровської обласної прокуратури про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року залишено без змін.

Дніпропетровська обласна прокуратура вважає, що скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року в адміністративній справі № 160/5928/23 є належною підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами в даній справі.

Ухвалою суду від 05.12.2022 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року в задоволенні заяви Дніпропетровської обласної прокуратури було відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокуратура подали апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 року апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року в адміністративній справі № 160/12318/21 скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для розгляду належним складом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

30.04.2024 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

30.04.2024 року справу передано на розгляд судді Ількову В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року прийнято справу № 160/12318/21 до провадження. Призначено судове засідання на 14.05.2024 року.

14.05.2024 року оголошено перерву до 16.05.2024 року.

16.05.2024 року позивачем подана заява про долучення документів до справи №160/12318/21.

Відповідно до ст.368 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, ст.361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, помилковість яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

При цьому, нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час особі, яка звертається із заявою, та не були встановлені судом; обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004 зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Тобто, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічні висновки наведено у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 р. у справі 2а-7523/10/1270, від 10.04.2019 р. у справі № 813/8070/14.

За змістом заяви Дніпропетровської обласної прокуратури про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 р. по справі, посилаючись на положення п.3 ч.2 ст.361 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами), згідно якого підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, яке підлягає перегляду.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі №160/5928/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії, Дніпропетровської обласної прокуратури про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 за №378к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури у Дніпропетровській обласній прокуратурі з 15.05.2020 року. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020 року (включно) по 01.12.2020 року (включно) в сумі 197 038 грн. 06 копійок.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 29 768грн. 34 копійок.

Затримка виплати заробітної плати не була предметом розгляду у справі №160/12318/21.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційні скарги Дніпропетровської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/5928/20 частково змінено. Викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції: Поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, та слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури в Дніпропетровській обласній прокуратурі з 15.05.2020 року. У решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/5928/20 залишено без змін.

Встановлено, що фактично позивача було ознайомлено з наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28.04.2021 року №1133к - 21.05.2021 року, про що свідчить його особистий підпис в цьому наказі.

Позивач, вважаючи, що має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.12.2020 року по 21.05.2021 року в сумі 165852грн. 18коп., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.12.2020 року по 21.05.2021 року, включно, в сумі 164434 грн. 64 коп., з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших платежів, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року в адміністративній справі №160/12318/21 змінено та викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, абзац другий резолютивної частини рішення викладено в такій редакції: «Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.12.2020 по 20.05.2021 включно в сумі 163017,10 грн, з відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів». В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.10.2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021, з урахуванням внесених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 змін, та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 у справі № 160/12318/21 залишено без змін.

Разом з тим, під час прийняття рішення від 30.09.2021 року по справі №160/12318/21 суд керувався також тим, що в резолютивній частині рішення по справі суд першої інстанції допустив негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, що узгоджується з приписами п.3 ч.1 ст.371 КАС України. З цього випливає, що незалежно від того, буде в наступному вказане рішення суду залишено в силі чи скасоване або змінено право позивача на працю, тощо передбачене ст.43 Конституції України повинно бути гарантоване, та воно включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується, а Держава з свого боку створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Та захист вказаного права був би ілюзорним, якщо рішення суду в частині негайного поновлення на займаній раніше посаді не виконувалось, та належні кошти за оплату праці не виплачувались без жодних поважних причин.

Факт наступного скасування/зміни рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року у справі № 160/12318/21 у контексті спірних правовідносин не може розцінюватись в якості визначеної п. 3 ч.2 ст. 361 КАС України підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами (скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду).

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", №52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи та заяви, суд дійшов висновку про те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами, а тому заявлені вимоги в заяві є необґрунтованими та такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Щодо вимог прокуратури про поворот виконання рішення, слід зазначити про таке.

Відповідно до ч.8 ст.380 КАС України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.9 ст.380 КАС України суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд не погоджується із зазначеним у заяві Дніпропетровською обласної прокуратури про поворот виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №160/12318/21.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні входить до структури заробітної плати, а, отже, до спірних правовідносин можна відповідно застосовувати приписи ст.239 Кодексу законів про працю України та ст.381 КАС України.

Затримка виплати заробітної плати не була предметом розгляду у справі №160/5928/20 (15.05.2020-01.12.2020р.р.) та №160/12318/21 (01.12.2020- 21.05.2021р.р.).

При цьому, норми ст.381 КАС України є спеціальними по відношенню до норм ст.239 Кодексу законів про працю України та мають перевагу перед останніми.

Згідно ст. 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

У ст.381 КАС України зазначається про поворот виконання рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби та не зазначається про можливість повороту виконання рішення про присудження середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до положень ст.239 Кодексу законів про працю України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення грунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

З цих же підстав допускається стягнення з працівників сум, виплачених їм відповідно до раніше прийнятого рішення комісії по трудових спорах при повторному розгляді спору.

Розглянувши заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про поворот виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року у справі №160/12318/21 та матеріали справи, суд вважає її такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14 22, 241, 248, 250, 255, 295, 361,369 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року по справі №160/12318/21 залишити без задоволення.

Заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про поворот виконання рішення від 30.09.2021 року у адміністративній справі №160/12318/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.293-295КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2024 року.

Суддя В.В. Ільков