Справа № 520/5872/24
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
16 травня 2024 р. № 520/5872/24
Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
Ухвалою суду від 13.03.2024 у справі відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.
Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків у поданому відзиві на позов зазначив, що контролюючий орган прийшов до висновку про те, що ТОВ «Нова Пошта» надає послуги зберігання та транспортування, в тому числі й тютюнових виробів. Таким чином, враховуючи вищезазначене позивач є суб`єктом правовідносин згідно Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», з огляду на що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є правомірним.
Відповідач, через систему "Електронний суд" надав до суду заперечення, в яких повідомив, що відповідно до ст.641 Цивільного кодексу пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозицією укласти договір є в тому числі інформація, що розміщена у відкритому доступі в мережі Інтернет. ТОВ «Нова пошта» транспортує товари, за умови, що посилка розміром не більше 40х60х30 вагою до 20кг та з оголошеною вартістю не більше 15 000 грн. Таким чином, саме у зв`язку з розміщенням публічної оферти ТОВ «Нова пошта» відправником зроблено умовивід, що він має можливість скористатися послугами позивача.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Справа розглянута з урахуванням строків перебування судді у відпустці.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» є юридичною особою, відповідно до відомостей з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про ТОВ «Нова Пошта» основний вид економічної діяльності позивача 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
За результатом перевірки складено акт від 19.01.2024 №32/09-19-09-01/31316718 в якому зазначено, що:
Відповідно, 10.01.2024 тютюнові вироби прибули у відділення № 3 «Нова пошта» за адресою - вул. Залізнична, 4, м. Івано-Франківськ.
11.01.2024 у відділенні №3 «Нова пошта» отримано замовлення - тютюнові вироби, а саме: 50 пачок сигарет «Маrlbого Gold» та 50 пачок сигарет «Раrlament» на суму 4 250,00 грн. при огляді яких встановлено, що дані тютюнові вироби без марок акцизного податку встановленого зразка.
Крім того, згідно статті 165-5 КУпАП по даному факту працівниками ГУ Національної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення № ВНВ903424 від 17.01.2024.
Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України, у редакції чинні на момент здійснення перевірки).
Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 75.1.3 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до ст. 80 ПК України порядок проведення фактичної перевірки, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР).
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Отже, склад правопорушення, за яке вищенаведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, а також без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Підпунктом 14.1.107 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Відповідно до пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (п.226.3 ст.226 ПК України).
Згідно з п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки; сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку; рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року.
Відповідно до п.226.11 ст.226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.
Верховний Суд у постановах від 28 травня 2019 року по справі №810/2155/16, від 20 вересня 2019 року у справі №818/597/16 вказав на те, що визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом № 481/95-ВР, є встановлення фактів вчинення позивачем порушень, зафіксованих у актах фактичних перевірок.
Водночас, контролюючим органом не враховано той факт, що ТОВ «Нова Пошта» здійснює діяльність у сфері транспорту, є поштово-вантажною компанією, яка надає логістичні та дистрибуційні послуги.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про поштовий зв`язок" (далі Закон №2722-IX від 03.11.2022), послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів.
Статтею 15 Закону України №2722-IX від 03.11.2022 встановлено, що оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Суд зауважує, що з метою регулювання послуг з організації перевезення відправлень та надання комплексу послуг, пов`язаних із перевезенням відправлень територією України Товариством розроблені Умови надання послуг, які є стандартними для всіх без винятку клієнтів та доступні для ознайомлення на офіційному сайті ТОВ Нова пошта, а також розроблено Публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, який регулює відносини між Товариством як Експедитором та Замовниками щодо надання послуг з організації перевезення відправлень на умовах, встановлених Експедитором. Моментом укладення такого Договору визначено момент передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором. Замовником є Відправник або Одержувач відправлення.
Вказаний договір є публічним (ст.633 ЦК України) та є договором приєднанням в розумінні ст.634 ЦК України і може бути укладений лише шляхом приєднання Замовником до всіх його умов Договору в цілому. Для Замовника такий Договір є обов`язковим з моменту прийняття ним пропозиції Експедитора про укладення Договору.
Відповідно до пунктів 2.5 та 2.6 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень Договір укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договору загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови Договору. 2.6. Безумовне та повне прийняття умов Договору Замовником полягає в здійсненні Замовником дій, спрямованих на отримання послуг, а саме передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором, незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.
Таким чином, обравши Експедитором ТОВ Нову пошту як відправник, так і одержувач, який при купівлі тютюнових виробів через мережу Інтернет не був позбавлений можливості обрати спосіб доставки, вважаються обізнаними з умовами як зазначеного Договору, так і з умовами надання послуг Товариством.
Предметом такого Договору є організація Експедитором за плату та за рахунок Замовника перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (далі Послуги).
Відповідно до п.1.7 зазначеного Договору Відправлення вантаж, документи або інше майно залежно від того, що вказується у відповідній експрес-накладній та передається Відправником Експедитору для надання послуг з організації перевезення відправлень.
Прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора (пункт 3.3 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення).
Таким чином, експрес-накладна підтверджує операцію перевезення і містить практично ту ж саму інформацію, що і стандартна ТТН, таку має складати Замовник тобто відправник вантажу, який відповідно до пункту 4.3.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень зобов`язаний чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.
Крім того, Замовник зобов`язаний повідомити Експедитору інформацію про вміст відправлення, наданого для організації перевезення відправлення, на підставі відповідної експрес-накладної (пункт 4.3.3 вказаного Договору).
Відповідно до пункту 4.1.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень Експедитор зобов`язаний забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі Одержувачу за умови дотримання Замовником положень Договору та Умов надання послуг.
Відповідно до п.6.2, 6.3 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оплата вартості наданих Експедитором послуг здійснюється за чинними тарифами Експедитора Відправником під час передачі відправлення для організації його перевезення або Одержувачем під час отримання відправлення. Інформація про сторону, що сплачує за послуги Експедитора, та форму розрахунку зазначається в експрес-накладній.
Належних та допустимих доказів здійснення Товариством діяльності по придбанню і відповідному перетворенню тютюнових виробів, для наступної реалізації суб`єктам господарювання роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання та/чи діяльності по продажу тютюнових виробів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, зберігання таких контролюючим органом суду не надано, такі з матеріалів справи не встановлені.
Згідно з абзацом 21 статті 1 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту етилового, біоетанолу та спиртових дистилятів, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.
Відповідно до абзацу 22 статті 1 Закону № 481/95-ВР Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
Згідно з пунктом 1.1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2022 № 251, Єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
Згідно з пунктом 3.1 Умов надання послуг:
Мережа відділень сукупність відділень ТОВ «НОВА ПОШТА», які здійснюють приймання та видачу відправлень.
Поштове відділення відділення, в якому здійснюється приймання/видача відправлення (документи і посилки) фактичною й об`ємною вагою не більше ніж 30 кг на одне місце або на одну експрес-накладну та з максимальною довжиною однієї зі сторін не більше ніж 120 см, а кожна інша сторона не більше ніж 70 см. Габарити вказані з урахуванням упаковки.
Таким чином, зберігання позивачем відправлення у поштовому відділенні безпідставно ототожнено відповідачем з місцем зберігання тютюнових виробів.
Щодо аргументів скаржника про допущені контролюючим органом порушення процедури призначення та проведення фактичної перевірки, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до позиції Верховного Суду незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.
Отже, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Вказане відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом необґрунтовано, упереджено, та суперечить положенням податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, рішення судів по аналогічним справам за участі того самого позивача та відповідача, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова