Справа № 283/667/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 283/667/24 Головуючий у 1-й інстанції: Хомич В.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

15 травня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 15 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання нікчемними постанов у справах про адміністративні правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання нікчемними постанов у справах про адміністративні правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 15.03.2024 адміністративну справу №283/667/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання нікчемними постанов у справах про адміністративні правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі, передано на розгляд за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду (місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23).

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким справу направити до Малинського районного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи оскаржувану суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підставами та предметом позову є не дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, особливості провадження за яким визначені ст. 286 КАС України та належать до підсудності місцевого загального суду як адміністративного, а недотримання суб`єктом владних повноважень під час своєї діяльності по прийняттю адміністративного акта щодо позивача вимог Закону України «Про адміністративну процедуру», то поданий позов не входить до переліку справ, що передбачені ч.1 ст.20 КАС України, а, відтак, за нормами КАС України дана адміністративна справа не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а відповідно до предметно-територіальної юрисдикції (підсудності) підсудна Житомирському окружному адміністративному суду.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Сьомий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання нікчемними постанов у справах про адміністративні правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі.

Оскаржуваними постановами позивача, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (про накладення штрафу), що застосоване до позивача на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Главою 2 розділу І КАС України визначено правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції. При цьому, КАС України розрізняє предметну, інстанційну та територіальну юрисдикцію (підсудність).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України (норми якої визначають справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 20 КАС України закріплено правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів та визначено перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, та справ, які підсудні окружним адміністративним судам.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

У параграфі 2 глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із системного аналізу змісту статей 20, 286 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що законодавець виключає можливість розгляду окружними адміністративними судами справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, щодо наявного в ухвалі Малинського районного суду Житомирської області від 15.03.2024 посилання на те, що оскільки підставами та предметом позову є не дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, особливості провадження за яким визначені ст. 286 КАС України та належать до підсудності місцевого загального суду як адміністративного, а недотримання суб`єктом владних повноважень під час своєї діяльності по прийняттю адміністративного акта щодо позивача вимог Закону України «Про адміністративну процедуру», то поданий позов не входить до переліку справ, що передбачені ч.1 ст.20 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Процедура притягнення до адміністративної відповідальності включає певну послідовність етапів, а саме: 1) виявлення порушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення; 2) розгляд справи про адміністративне правопорушення; 3) винесення постанови у справі (прийнята постанова при цьому може бути оскаржена); 4) виконання постанови.

Порядок винесення, оскарження та пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення для примусового виконання урегульований КУпАП. Тобто, для вирішення спору суду необхідно дослідити та надати правовий аналіз нормам КУпАП, що виходить за межі предметної юрисдикції окружного адміністративного суду.

Колегія суддів зазначає, що оскільки у даній справі позов стосується дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, то цей спір належить до предметної підсудності місцевого загального суду як адміністративного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 15 березня 2024 року скасувати.

Справу направити до Малинського районного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.