Справа № 640/32357/20
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 травня 2024 року

м. Київ

справа №640/32357/20

адміністративне провадження № К/990/17112/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 у справі №640/32357/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стандарт Агро» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що ним вживались відповідні заходи з метою оскарження в апеляційному порядку рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2022; при цьому до суду апеляційної інстанції ним подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у задоволенні якого безпідставно відмовлено.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за вказаною касаційною скаргою судом з`ясовано такі обставини.

Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «Стандарт Агро» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 02.11.2020 за №2090404/41551443 і №2090405/41551443, від 10.11.2020 за №2121510/41551443, №2121509/41551443 і № 2121508/41551443, від 11.11.2020 за №2125896/41551443, №2125895/41551443 і №2125894/41551443 про відмову в реєстрації податкової накладної; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 14.10.2020 №1, від 15.10.2020 №2, від 16.10.2020 №3, від 20.10.2020 №4, від 21.10.2020 №5, від 22.10.2020 №6, від 23.10.2020 №7, від 24.10.2020 №8.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2022 позов задоволено. Повний текст зазначеного судового рішення був складений в той же день.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві 20.04.2023 звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, водночас порушивши й питання поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого обґрунтовувало тим, що про зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції останньому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, а копія цього судового рішення до контролюючого органу не надходила.

Ухвалою від 18.03.2024 Шостий апеляційний адміністративний суд (після витребування у квітні 2023 року з огляду на приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX та надходження матеріалів даної справи з Київського окружного адміністративного суду) відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження й, встановивши наявність інших недоліків апеляційної скарги (а саме відсутність документального підтвердження сплати судового збору за подання такої), залишив апеляційну скаргу без руху, запропонувавши заявнику протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали навести інші поважні підстави пропуску строку звернення, а також подати документ про сплату судового збору.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд серед іншого керувався положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Апеляційний суд також врахував те, що згідно наявних у справі матеріалів копія повного тексту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2022 була доставлена до електронного кабінету Головного управління ДПС у м. Києві в підсистемі «Електронний суд», що спростовує його твердження про неотримання оскаржуваного судового рішення.

Контролюючий орган подав до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору й клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивувавши останнє з них завантаженістю працівників Головного управління ДПС з огляду на наявність у провадженні судів великої кількості справ за участю цього податкового органу.

Розглянувши вказане клопотання, Шостий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними наведені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, відмовив у її задоволенні та водночас у відкритті апеляційного провадження, про що постановив відповідну ухвалу від 08.04.2024

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що повний текст оскаржуваного рішення Окружного адміністративного суду міста Києва був складений 28.09.2022, його ж електронну копію надіслано та доставлено до електронного кабінету Головного управління ДПС у м. Києві в підсистемі «Електронний суд» 29.09.2022 (що підтверджується наявними у справі матеріалами та не спростовано заявником), а тому в силу положень частини сьомої статті 18, частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України вважається врученою відповідачу наприкінці вересня 2022 року. Проте із апеляційною скаргою заявник спромігся звернутися вже 20.04.2023, тобто з пропуском строків, передбачених частинами першою та пунктом 1 частини другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за змістом приписів частини першої та другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з частиною третьої цієї ж статті Кодексу строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Поряд з цим загальний порядок вручення судом судових рішень учасникам справи врегульований нормами статті 251 КАС України. Так, у силу положень частин п`ятої, шостої зазначеної статті Кодексу (у редакції, яка діяла на дату ухвалення рішення суду першої інстанції) учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У частині першій статті 18 КАС України передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів (частина друга статті 18 зазначеного Кодексу).

Згідно з частиною четвертою статті 18 КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 18 КАС України).

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Наведені процесуальні норми були враховані та правильно застосовані Шостим апеляційним адміністративним судом при вирішенні клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказівку ж податкового органу на завантаженість штатних працівників суд апеляційної інстанції відхилив як необгрунтовану, зауваживши, що Головне управління ДПС у м. Києві є суб`єктом владних повноважень, а тому на нього покладено обов`язок забезпечувати безперебійне функціонування своїх підрозділів для своєчасного виконання відповідних напрямків роботи, зокрема щодо оскарження судових рішень у встановлені законом строки.

При цьому неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Більш того суб`єкт владних повноважень не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі й щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Наведений підхід узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду щодо тлумачення норм статті 44 КАС України та кореспондується із правовою позицією, що приписами вказаної статті чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Відповідно податковий орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен забезпечувати неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги, дотримання встановленого строку її подання, й вчинити для цього залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Таким чином, Шостий апеляційний адміністративний суд обґрунтовано ухвалою від 08.04.2024 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 у справі №640/32357/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стандарт Агро» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Васильєва І.Я.Олендер