Справа № 200/2252/24
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 травня 2024 року Справа №200/2252/24

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка

Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1

до Головного управління МВС України в Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області відповідач 1,

Міністерства внутрішніх справ України відповідач 2,

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного Управління МВС України в Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області та Міністерства внутрішніх справ України, в частині невидачи ОСОБА_1 військового квитка, витягу з наказу про результати службового розслідування з приводу втрати військово-облікового документу, та не розгляду по суті питання про виплату йому грошового та матеріального забезпечення з 30.06.2001 року по день отримання на руки трудової книжки;

- зобов`язати Головне Управління МВС України в Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області та Міністерства внутрішніх справ України видати ОСОБА_1 військовий квиток, витяг з наказу про результати службового розслідування з приводу втрати військово-облікового документу та розглянути по суті питання про виплату йому грошового та матеріального забезпечення з 30.06.2001 року по день отримання па руки трудової книжки.

22 квітня 2024 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та залишено без руху позовну заяву, надано позивачу строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

Постановляючи зазначену ухвалу суд виходив із того, що позивачем не надано будь-яких доказів, що ним вживалися заходи щодо з`ясування питання про виключення його з військового обліку та видачі військового квитка у період з 2011 року по 2024 рік, тобто протягом 13 років, тому суд відхилив доводи позивача щодо введення на території України карантину, який був введений у 2020 році, військового стану, який був введений у 2022 року, та його проживання на тимчасово окупованій території, оскільки окупація територій України рф розпочалась у березні 2014 року.

Також, суд відхилив посилання позивача на позицію Верховного Суду у справі № 380/15245/22 від 25.04.2023 року, оскільки вона стосується виплати заробітної плати, натомість позивачем заявлено позовні вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною, щодо вирішення по суті порушеного ним питання про виплату грошового забезпечення.

Слід зазначити, що питання про визнання протиправною бездіяльності стосовно порушеного позивачем питання відносно виплаченого грошового забезпечення не є тотожним позовним вимогам щодо нарахування та виплати (стягнення) грошового забезпечення, які до 19.07.2022 року будь-яким строком не обмежувалось.

Отже суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати строки, визначені ч. 5 ст. 122 КАС України.

Щодо доводів позивача стосовно визначення дати, коли позивач дізнався про порушення свого права, з покликанням на досудове врегулювання спору у 2024 році, суд дійшов висновку, що це свідчить виключно про час, коли позивач почав вчиняти дії направлені на реалізацію свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру грошового забезпечення, а є лише фактично створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від вказаних обставин, а вирішується з огляду на факт, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права та не може змінювати момент, з якого позивач дізнався про порушення такого права.

При цьому, позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у визначений законом строк. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 520/12478/22.

Поряд із цим, слід звернути увагу, що в цій категорії спорів, досудове врегулювання не визнано законом обов`язковим.

Водночас, відповідь відповідача 1 щодо порушених позивачем питань, з якою він не погоджується та вважає викладену у ній позицію протиправною бездіяльністю, позивач згідно доводів позовної заяви отримав 30.01.2024 року, проте з адміністративним позовом звернувся до суду 08.04.2024 року.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач проявив зацікавленість щодо реалізації своїх прав через 13 років після того як виникли підстави для виключення його з військового обліку та понад 23 роки після свого звільнення з органів внутрішній справ.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху направлена позивачу 25.04.2024 року та отримана ним особисто 30.04.2024 року, що підтверджується шрих-кодовим ідентифікатором поштового відправлення 060.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку):

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3;

4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Суд має враховувати норми поштового обігу між міськими/обласними центрами в частині строків пересилань поштового відправлення та не повинен приймати рішення без врахування часу, достатнього для забезпечення надходження відповідних матеріалів до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року по справі № 6-2053цс15 та від 21 вересня 2017 року у справі № 6-1509цс17, у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 207/5608/14-ц (ЄДРСРУ №76945216), від 08 травня 2019 року у справі № 521/14845/16-ц (ЄДРСРУ №82034453), від 3 жовтня 2019 року у справі №819/1010/16 (ЄДРСРУ № 84746532), від 30 жовтня 2019 року у справі № 357/10181/16-ц (ЄДРСРУ № 85443239), від 12 червня 2020 року у справі №460/1894/19 (ЄДРСРУ № 89792892).

Отже останнім днем виконання ували суду є 10 травня 2024 року.

Таким чином, документи щодо виконання ухвали суду мали надійти до суду у строк до 16.05.2024 року (10.05.2024 року + 5 днів).

Станом на 20 травня 2024 року, згідно даних КП «Діловодство спеціалізованого суду», будь-які документи від позивача у справі № 200/2252/24 не надходили, отже недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 22 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, не усунено, вимоги ухвали не виконано.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко