Справа № 280/8845/23
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 280/8845/23
Провадження № 2-а/333/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю судового засідання ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Кравченка С.І., представника відповідача Чернової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 0011352 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 17.07.2023 року, складену заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Криштоп Я.В., відносно ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 64 000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити;

-визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 0011354 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місце проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 17.07.2023 року, складену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М., відносно ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 104 000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити;

-визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 0012122 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 19.07.2023 року, складену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М., відносно ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 104 000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити;

-визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 0012168 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 20.07.2023 року, складену заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Криштоп Я.В., відносно ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 104 000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 132- I КУпАП закрити;

-визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 0012166 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 20.07.2023 року, складену старшим інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченком В.О., відносно ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 104 000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 132- І КУпАП закрити;

-стягнути з відповідача суми понесених судових витрат в розмірі сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.10.2023 року від Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) отримав постанови про відкриття виконавчого провадження: № 72957710 від 05.10.2023 року, винесено при примусовому виконанні постанови № АА 0011352 від 17.07.2023 року, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті; № 72957643 від 05.10.2023 року, винесено при примусовому виконанні постанови № АА 0011354 від 17.07.2023 року, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті; № 72958272 від 05.10.2023 року, винесено при примусовому виконанні постанови № АА 0012122 від 19.07.2023 року, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті; № 72958196 від 05.10.2023 року, винесено при примусовому виконанні постанови № АА 0012168 від 20.07.2023 року, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті; № 72958099 від 05.10.2023 року, винесено при примусовому виконанні постанови № АА 0012166 від 20.07.2023 року, виданої Державною службою України з безпеки на і транспорті.

Ознайомившись з виконавчими провадженнями дізнався про наявність зазначених постанов.

Згідно з постановою серії АА № 0011352 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 17.07.2023 року, складеної заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Криштоп Я.В., відносно ОСОБА_2 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 32 000,00 грн. за допущення відповідальною особою руху транспортного засобу САМС NH32255Р35С6МЗ Д, днз НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 28,423% (7.39 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 28, 432% (5.402 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах.

Згідно з постановою серії АА № 0011354 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 17.07.2023 року, складеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М., відносно ОСОБА_2 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн. за допущення відповідальною особою руху транспортного засобу КОБАЛЬТ АС-3257/1, днз НОМЕР_3 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 30,154% (7.84 тон) при дозволеній максимальній і фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 29,316% (5.57 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі 19 тон там відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах.

Згідно з постановою серії АА № 0012122 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 19.07.2023 року, складеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М., відносно ОСОБА_2 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн. за допущення відповідальною особою руху транспортного засобу КОБАЛЬТ АС-3257/1, днз НОМЕР_3 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 42,269% (10.99 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 43,463% (8.258 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі 19 тон там відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах.

Згідно з постановою серії АА № 0012168 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 20.07.2023 року, складеної заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Криштоп Я.В., відносно ОСОБА_2 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 52 000,00 грн. за допущення відповідальною особою руху транспортного засобу САМС NH255Р35С6МЗ Д, днз НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 45,038% (11,71 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 47% (8.93 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі 19 тон там відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах.

Згідно з постановою серії АА № 0012166 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 20.07.2023 року, складеної старшим інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченком В.О., відносно ОСОБА_2 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн. за допущення відповідальною особою руху транспортного засобу КОБАЛЬТ АС-3257/1, днз НОМЕР_3 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 48,5% (12.61 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 53,411% (10.148 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі 19 тон там відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах.

Вказані постанови позивачем не отримувались.

Позивач вважає вказані постанови протиправними з огляду на таке. Відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Зазначене в оскаржуваній постанові перевантаження вказано без зазначення конкретної осі автомобіля. Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевантаження транспортного засобу, про перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу і не вказано, на яку саме вісь припадає перевантаження. Всупереч Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року № 512 вона не містить інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо напівпричепа, що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм. Натомість оскаржувані постанови містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надавалось. В оскаржуваних постановах про притягнення позивача до відповідальності зазначено, що транспортні засоби позивача зважувався технічним засобом WIM 69, WAGA-WIM 35, зав. № 15. Повірка засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації передбачена ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно до якої законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Разом із оскаржуваною постановою відповідачем не було надано свідоцтво про повірку ваг, якими здійснювалось зважування, що може свідчити про те що ваги при зважуванні можуть мати надмірну відносну похибку. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами розраховується по формулі:

* % перевищення = x факт - x норм - похибка пристрою x норм х 100 %, в якій:

x факт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); х норм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Похибка пристрою регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на х факт (під час розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Однак у оскаржуваних постановах одиниця виміру вказана не тонна, а кілограм, що суперечить Інструкції. Автомобілі позивача відповідно до ТТН перевозив подільний (сипучий, рухомий) вантаж, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Тому, проведення зважування у русі, шляхом поосьвого зважування, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на ваги, тоді як вантаж, в силу своїх сипучих властивостей, легко деформується та вільно переміщується під дією мінімальних сил. Правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:

- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;

- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

У свою чергу, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу. Примітка. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу. Транспортний засіб позивача перевозив асфальтобетонну суміш (навалом), яка за своїми характеристиками є подільним вантажем (може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодження його властивостей), тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України заборонено. Головна мета такої заборони збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Унаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків. Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу. Враховуючи зазначене, заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. З огляду на відсутність на законодавчому рівні можливості отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, на особу не може бути накладений штраф відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за відсутність такого дозволу. Оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничного допустимого навантаження на вісь і загальної маси транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на вісь і загальної маси транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Крім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Сама постанова не може оцінюватися в розумінні ст. ст. 73,74 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б вказували на те, що транспортний засіб позивача допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України відповідач позивачеві не надавав. Отже, на думку позивача, постанова не містить належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаного в постанові транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами. А відтак враховуючи, що особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії, відповідач повинен довести правомірність свого рішення. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Також позивач просить поновити строк для звернення до суду із позовом.

01.11.2023 року суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі, прийняв рішення розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

29.03.2024 року відповідач подавав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема заперечення мотивував тим, що в Україні передбачено здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі: вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Додатково зазначено, що відповідальна особа позивач у справі допустила рух транспортних засобів із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Вважає вказану постанову правомірною, виходячи із норм Конституції України, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, якими покладено на посадових осіб Уктрансбезпеки функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів з можливістю накладення адміністративних стягнень. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Тобто суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи. На підтвердження факту фіксації руху транспортного засобу позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей, представник відповідача зауважує, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 69, WAGA-WIM 35, № 15, яким здійснювалася фіксація правопорушення в автоматичному режимі є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності UA.TR.113-0619-21; 0695/12F-22 до 21.10.2023 року. Щодо перевезення сипучого вантажу (асфальтобетонної суміші), то законодавством не передбачено можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля. Також, переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки руху. Пунктом 12.5 Правил перевезень № 363, передбачено, що для транспортування вантаж необхідно рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Крім того, згідно з чинним законодавством будь-яких виключень з Правил дорожнього руху (пункти 2.3 а, 2.3 б, 12.1) при перевезенні подільних (в тому числі сипучих) вантажів не встановлено. За таких обставин представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, так як оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення.

10.04.2024 року до суду від представника позивача адвоката Кравченка С.І. надійшла відповідь на відзив, я кому вказав, що позивач подав позов щодо оскарження вказаних вище постанов в десятиденний строк з дня ознайомлення з такими постановами у виконавчих провадженнях. Крім того, разом із позовом позивачем подано також і заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду адміністративним позовом.

Позивач має у власності також квартиру АДРЕСА_1 , в якій також проживає його мати ОСОБА_3 , 1937 року народження. Мати позивача є людиною похилого віку та має ряд захворювань, а саме: хронічний холецистит, хронічний панкреатит, хронічний пієлонефрит нефроптоз, ангіоспазм судин головного мозку, ішемічна хвороба серця, стенокардія, інші супутні захворювання.

Крім того, на початку 2023 року у матері позивача посилились хвороби хребта, остеохондроз, спондилоартроз, деформуючий спондильоз, протрузії між хребцевих дисків, форамінальний стеноз, сколіоз. Вказані хвороби зумовили потребу стороннього догляду матері позивача, тому він змушений був тривалий час проживати з нею у належній йому квартирі АДРЕСА_1 . Більш того, мали місце випадки прильотів недалеко від вказаної квартири. У зв`язку вказаними обставинами та через непередбачуваність активності ракетних дій агресора в умовах воєнного стану, позивач, як єдиний син, не міг залишати на тривалий час матір, тому фактично з квітня 2023 року проживав разом з нею по вказаній вище квартирі, то підтверджується довідкою № 40.

У розділі «Інформація пре технічний засіб, яким в автоматичному зафіксовано правопорушення» в графі «назва технічного засобу, код, тип обладнання серійний номер» вказано - WIM 69, WAGA-WIM35, зав. № 15, а в графі «серія і номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії» вказано UА.ТR. 113-0619-21; 0695/12F-22 до 23/10.2023 року. Відповідачем листом від 07.11.2023року «Щодо розгляду адвокатського запиту рекомендовано звернутись до Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, як до належного розпорядника даної інформації, оскільки відповідно до покладних на нього завдань, вказане агентство забезпечує організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення. Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України листах 22.11.2023 року та від 24.11.23 року надано: копію паспорту комплексу зважування у русі WAGA-WIMЗ5 на 2 смуги руху: М-18 Харків-Сімферополь-Алушта- Ялта, км 280-428, заводська номер 15; копію сертифікату відповідності UА.ТR. 113-0619-12F-22, копію сертифікату відповідності № UA.TR.113-0695/12F-22; копію сертифікату перевірки типу № UA.TR.113-0619-21. Таким чином, з наданих відповідачем доказів вбачається, що свідоцтво про повірку технічного засобу та строк його дії UA.TR.113-0619-21; 0695/12F-22 зі строком дії до 23.10.2023 року не існує, що свідчить про внесення відповідачем в оскаржувані постанови недостовірної інформації, оскільки надані документи не є свідоцтвами і мають інші номери, ніж ті, що вказані в оскаржуваних постановах. Фіксування начебто допущених позивачем порушень, за результатом якого винесено оскаржувані постанови, здійснювалось технічним засобом метрологічна повірка якого на момент такої фіксації нездійснена.

22.04.2024 року від представника відповідача до суду надійшли додаткові письмові пояснення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, з підстав викладених у ньому, додатково зазначив, що направлення копії постанов позивачу здійснено з порушенням його прав, чим позбавило можливості сплатити штраф у меншому розмірі, а не подвійному.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала заперечення, зазначені у відзиві. Окремо звернула увагу на те, що позивачу своєчасно поштою направлена копія постанови, що підтверджено копією з конверту з відмітками. Однак позивач не отримав постанову і вона була повернута поштою з відповідною відміткою. Вважає, що представник позивача безпідставно зазначив, що результати вимірювання є неточними. Інформації, яка містилася у АРМ-аудиту достатньо було для прийняття рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участи представника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вирішення питання по суті справи просить залишити на розсуд суду.

Суд, вислухавши позиції сторін, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. 17.07.2023 року та 19.07.2023 року виніс постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00011354 та серії АА № 00012122. Заступник начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Криштоп Я.І. 20.07.2023 року та 17.07.2023 року винесла постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00011352 та серії АА № 00012168. Старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко В.О. 20.07.2023 року виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00012168.

У постанові серії АА № 00011352 зазначено, що 10.06.2023 року о 08 год. 28 хв., за адресою М-18, км 280+428, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб САМС NH255Р35С6МЗ Д, днз НОМЕР_2 . Відповідальна особа, тобто позивач, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 28,423% (7,39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 28,423% (5,402 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 , як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

У постанові серії АА № 00011354 зазначено, що 10.06.2023 року о 08 год. 52 хв., за адресою М-18, км 280+428, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб КОБАЛЬТ АС-3257/1, днз НОМЕР_4 . Відповідальна особа, тобто позивач, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 30,154% (7,84 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 29,316% (5,57 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 , як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн.

У постанові серії АА № 00012122 зазначено, що 27.06.2023 року о 08 год. 26 хв., за адресою М-18, км 280+428, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб КОБАЛЬТ АС-3257/1, днз НОМЕР_4 . Відповідальна особа, тобто позивач, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 42,269% (10,99 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 43,463% (8,258 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 , як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн.

У постанові серії АА № 00012168 зазначено, що 28.06.2023 року о 09 год. 02 хв., за адресою М-18, км 280+428, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб САМС NH255Р35С6МЗ Д, днз НОМЕР_2 . Відповідальна особа, тобто позивач, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 45,038% (11,71 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 47% (8,93 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 , як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн.

У постанові серії АА № 00012166 зазначено, що 28.06.2023 року о 08 год. 45 хв., за адресою М-18, км 280+428, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб КОБАЛЬТ АС-3257/1, днз НОМЕР_4 . Відповідальна особа, тобто позивач, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 45,8% (12,61 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 53,411% (10,148 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП.

Вище вказаною постановою ОСОБА_2 , як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн.

У резолютивних частинах вказаних постанов зазначено, що згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несплати ОСОБА_2 штрафу у строк, установлений ч. 2 ст. 300-2 КУпАП у порядку примусового виконання зазначеної постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 68 000,00 грн. та 102 000,00 грн.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті встановлено ст. 300-2 КУпАП, відповідно до якої у разі сплати особами, зазначеними у ст. 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу встановлено ст. 307 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стаття 308 КУпАП регулює примусове виконання постанови про стягнення штрафу, відповідно до якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Аналіз вказаних приписів КУпАП вказує на те, закон встановлює десятиденний строк з дня набрання постановою про накладення штрафу законної сили для сплати штрафу, вказаний строк зупиняється у разі її оскарження - до розгляду скарги. При цьому, штраф має бути сплачений не пізніш як через десять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, при цьому у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

За умов не набрання постановою про накладення штрафу законної сили представник відповідача не мали права направляти її до примусового виконання, зазначаючи про стягнення подвійного розміру штрафу.

За таких обставин вважаю, що постанови серії АА № 00011352 від 17.07.2023 року, серії АА № 00011354 від 17.07.2023 року, серії АА № 00012122 від 19.07.2023 року, серії АА № 00012168 від 20.07.2023 року, серії АА № 00012166 від 20.07.2023 року у справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, необхідно виконувати лише в частині стягнення штрафу в розмірі 34 000,00 грн. та 51 000,00 грн. без стягнення подвійного розміру штрафу.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 69, WAGA-WIM35, зав. 15, сертифікат перевірки типу UA.TR. 113-0619-21 0695/12 F-22 чинний до 21.10.2023 року.

Постанови містять відповідні посилання в Інтернеті на веб сайт, на якому особа може ознайомитися з зображеннями чи відеозаписами та відповідний ідентифікатор доступу. З зображень за посиланнями вбачається фіксація процесу вагового контролю зазначеного транспортного засобу на дорозі загального користування.

26.07.2023 року копії зазначених постанов направлені позивачу за адресою яка збігається з зареєстрованим місцем його проживання, тобто АДРЕСА_2 , за номерами направлення 592. Однак 05.09.2023 року конверти з постановами повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

З наведених постанов та встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами склалися у сфері адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та врегульовані наступними нормативними актами.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Приписами ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 4 Правил проїзду, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Вказаними вище нормами врегульовано, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року за № 1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

По справі встановлено, що у оскаржуваних постановах:

серії АА № 00011352 зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ:

кількість вісей 3 шт.; спарені колеса 2 вісь; 3 вісь;

відстань між вісями 1-2: 3560 мм, 2-3: 1340 мм;

навантаження на вісь 1 8050 кг, 2 14850 кг, 3 14200 кг,

загальна маса 37100 кг.

висота 3,309 м, ширина 2,419 м., довжина 7,847 м.

серії АА № 00011354 зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ:

кількість вісей 3 шт.; спарені колеса 2 вісь; 3 вісь;

відстань між вісями 1-2: 4050 мм, 2-3: 1350 мм;

навантаження на вісь 1 8350 кг, 2 14400 кг, 3 14850 кг,

загальна маса 37600 кг.

висота 3,37 м, ширина 2,426 м., довжина 8,839 м.

серії АА № 00012122 зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ:

кількість вісей 3 шт.; спарені колеса 2 вісь; 3 вісь;

відстань між вісями 1-2: 4050 мм, 2-3: 1350 мм;

навантаження на вісь 1 8650 кг, 2 17000 кг, 3 15450 кг,

загальна маса 41100 кг.

висота 3,382 м, ширина 2,438 м., довжина 8,737 м.

серії АА № 00012168 зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ:

кількість вісей 3 шт.; спарені колеса 2 вісь; 3 вісь;

відстань між вісями 1-2: 3560 мм, 2-3: 1340 мм;

навантаження на вісь 1 8650 кг, 2 17000 кг, 3 16250 кг,

загальна маса 41900 кг.

висота 3,302 м, ширина 2,43 м., довжина 7,756 м.

серії АА № 00012166 зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ:

кількість вісей 3 шт.; спарені колеса 2 вісь; 3 вісь;

відстань між вісями 1-2: 4060 мм, 2-3: 1350 мм;

навантаження на вісь 1 8200 кг, 2 18100 кг, 3 16600 кг,

загальна маса 42900 кг.

висота 3,379 м, ширина 2,439 м., довжина 8,845 м.

Державні стандарти України (ДСТУ) стандарти, розроблені відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, розроблені на основі консенсусу та затверджені уповноваженим органом.

Таким чином, застосовувані параметри похибки відповідають встановленим вимогам зазначеного вище ДСТУ.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Xфакт Х Xнорм Х похибка пристрою)/Xнорм)*100%

Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ 600 мм, для параметру ширини ТЗ 100 мм, для параметру висоти ТЗ 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ 16% від фактичного навантаження на осі.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем було вірно встановлено перенавантаження у всіх постановах.

У постановах зазначено про навантаження на одиночну вісь в кг, що не може бути дискретнім відліку у розмірі 50 кг (по паспорту на системі зважування в русі WAGA-WIM 35), є помилковим, так як значення в кг це не результат зважування, а вирахуваний результат перевищення навантаження по зазначеній вище формулі (у урахуванням похибки).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5, 7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122-2, частинами другою, третьою ст. 132-1, ст. 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених ст. 132-1 цього Кодексу.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст. 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого ч. 7 ст. 279-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень.

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (далі Порядок № 1174), передбачено встановлення на автомобільних дорогах загального користування державного значення пунктів автоматичного вагового контролю.

Зазначеним Порядком № 1174 визначений механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку № 1174).

Інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (п. 2 Порядку № 1174). Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Отже, наведені положення Порядку № 1174 передбачають технічні умови й можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Положеннями ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КпАП України адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, частинами другою і третьою ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З наведених норм вбачається, що у правопорушеннях передбачених ст. 132-1 КУпАП зафіксованих в автоматичному режими визначений певний суб`єкт, відповідальна особа.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, вказаними положеннями Правил дорожнього руху України визначено максимальні допустимі значення маси вантажу, який допускається до транспортування по автомобільним дорогам.

Судом встановлено, що оскаржувані постанови були винесені на підставі матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів у зв`язку з встановленням в автоматичному порядку правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті про що зазначено в самій постанові.

Крім того, в постановах зазначено посилання в Інтернеті на вебсайт на якому можливо ознайомитися з доказами вчинення правопорушення.

Фіксація правопорушення здійснювалася за допомогою Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 69, WAGA WIM35, № 15.

Відповідно до доданих представником відповідача до відзиву на позовну заяву сертифікату відповідності № UA.TR.113-0695/12F-22, щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі», вбачається, що Прилад автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі є справним та придатним до експлуатації.

З наведеного вбачається, що вказані зважувальні прилади здані в експлуатацію, відповідають законодавчим вимогам та вимогам ДСТУ.

По справі встановлено, що фіксація руху транспортного засобу позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритновагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, здійснювалася приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 69, WAGA-WIM35, № 15.

ННЦ «Інститут метрології» на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-35, заводський № 15 було видано наступні сертифікати, а саме:

Сертифікат перевірки типу № UA.TR.113-0695/12F22 від 22/10/2022, на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-35, заводський № 15, чинний до 21.10.2023 року.

Копія вказаного сертифікату наявна в матеріалах справи.

Відповідно до технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року № 163, цей Технічний регламент встановлює вимоги до засобів вимірювальної техніки та розроблений на основі Директиви 2014/32/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26.02.2014 року про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно надання на ринку вимірювальних приладів.

Відповідно до п. 7 Технічного регламенту № 163, засіб вимірювальної техніки повинен відповідати суттєвим вимогам, установленим у додатку 1, та вимогам, установленим у відповідних додатках 3-12, що стосуються даної категорії засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 1 Додатку 1 до технічного регламенту № 163, засіб вимірювальної техніки повинен забезпечувати високий рівень метрологічної достовірності. Для того, щоб будь-яка сторона була впевнена в результаті вимірювань, засіб вимірювальної техніки повинен бути сконструйований і виготовлений з використанням високоякісної вимірювальної технології та захищеності вимірювань.

Згідно із п. 5 абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», до сфери законодавчо регульованої метрології належить, серед іншого, такий вид діяльності, як контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до пунктів 1, 2 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94 (далі Технічний регламент № 94), цей Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями.

Дія цього Технічного регламенту поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1. Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь зазначені у пункті 52 названого Додатку.

Відповідно до п. 53 Технічного регламенту № 94, у декларації про відповідність зазначається про те, що виконання суттєвих вимог, визначених у додатку 2, та вимог, зазначених у відповідних національних стандартах та технічних специфікаціях для певних засобів вимірювальної техніки, було доведено.

Відповідно до п. 57 Технічного регламенту № 94, відповідність засобів вимірювальної техніки цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знака відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у пунктах 58-70 цього Технічного регламенту.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно із п. п. 6, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»:

- «засоби вимірювальної техніки засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності;

- періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал)».

Згідно із абз. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 1 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 374, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь підлягають періодичній повірці.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Згідно із пунктом першим Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь мають міжповірочний інтервал 1 рік.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (далі Постанова № 412), позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Таким чином, твердження представника позивача щодо недостовірності показів вимірювальної техніки суд вважає безпідставним, а сумніви щодо справності обладнання та точності вимірювання є лише припущеннями сторони позивача та не можуть слугувати доказом у справі.

Що стосується посилань представника позивача на те, що в постанові не вказано даних про відомості про марку, модель, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв, категорію транспортного засобу, ширину, висоту, довжину тощо, що позбавляє можливості кваліфікувати подію, як порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України та правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки як було зазначено, в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на саме на 10,352 % (4,555 тон).

При цьому, суд констатує, що з копій оскаржуваних постанов вбачається, що в них наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанови, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 229 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил користування автомобільним транспортом, і, зокрема, про адміністративні правопорушення, які передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи автомобільного транспорту.

Загалом з наведених положень нормативних актів та встановлених обставин вбачається, що посадові особи Укртрансбезпеки мають відповідні засоби автоматичного контролю та фіксації правопорушень. Такі засоби здатні здійснювати ваговий контроль та фіксацію правопорушень, відповідним чином сертифіковані. З матеріалів фіксації вбачається, що транспортний засіб, був ідентифікований на автоматичному пункті зважування, були встановлені його технічні характеристики (типу, моделі, вагові показники). При цьому у суду немає обґрунтованих підстав сумніватися в правильності фіксації та розрахунків перевищення маси нормативних параметрів. З наведеного у сукупності вбачається, що результати фіксації правопорушення відповідають формі визначеній в нормативних актах, а тому є належним і допустимим доказом правопорушення позивача.

На підставі цього твердження позивача про неправильність вимірювання, яке зазначено у постанові є безпідставними.

Згідно з ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Спірні постанови містять в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовані правопорушення, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображеннями чи відеозаписами транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

В цілому спірні постанови містять в собі інформацію про транспортний засіб, його власника, відповідальну особу, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.

Тобто, зміст спірних постанов узгоджується з наведеними вимогами КУпАП.

При цьому, посилання позивача на невідповідність змісту спірних постанов вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року, суд вважає безпідставними, оскільки Інструкцією затверджено форму постанови, а не вимоги до змісту постанови. Вимоги до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП.

При цьому, Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови.

Надані докази направлення позивачу копії постанов теж не викликають сумнівів у суду, не спростовуються будь-якими доказами позивача. Окрім того положеннями ч. 7 ст. 279-5 КУпАП визначено, що у разі невручення постанови адресату днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову. Тобто дії відповідача у цій частині теж відповідають вимогам закону.

Позивач зазначив те, що ваговим комплексом були невірно зафіксовані відстані між осями, однак це твердження не відповідає дійсності, оскільки ці показники, відповідно до Порядку № 1174 фіксуються автоматично і є частиною метаданих на підставі яких формується проект постанови, а технічний засіб фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі WIM 69, WAGA-WIM35, зав. № 15, яким було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам встановленим чинним законодавством України.

Позивач також зазначає, що вантаж переміщувався, що не могло не спричинити перевищення навантаження на осі.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Таким чином, в контексті п. 22.5 Правил дорожнього руху України перевізник має враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу враховуючи властивості вантажу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним і зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі протягом усього руху транспортного засобу.

Адже незалежно від виду вантажу та його властивостей перевищення навантаження однаково псує дорожнє покриття.

Аналогічний висновок викладено у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 року у справі № 363/500/22.

Ваговий комплекс розташований на рівній ділянці дороги і під час проїзду авто через автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі транспортний засіб рухається в звичному режимі. Це підтверджується п. 2 додатку до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 «Вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті» де вказано, що устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху.

Таким чином, дії відповідача під час формування оскаржуваних постанов є законними та такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що на виконання вимог ст. 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості частини своїх позовних вимог.

Таким чином, оскаржувані постанови повною мірою відповідають встановленим вимогам та містить необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу з урахуванням кількості вісей, відстань між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перенавантажження, тонаж перенавантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу.

Інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постановах, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації, які долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав лише для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Частина 1 ст. 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов фактично задоволений частково, вважаю за необхідне судовий збір у розмірі 50% стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 20, 77, 78, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, ст. ст. 132-1, 279-5, 300-2, 307, 308 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду для оскарження постанов серії АА № 00011352 від 17.07.2023 року, серії АА № 00011354 від 17.07.2023 року, серії АА № 00012122 від 19.07.2023 року, серії АА № 00012168 від 20.07.2023 року, серії АА № 00012166 від 20.07.2023 року.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті задовольнити частково.

Постанову серії АА № 00011352 від 17.07.2023 року заступника начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Криштоп Яніною Іванівною про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП скасувати в частині адміністративного стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 68 000,00 грн.

Постанову серії АА № 00011354 від 17.07.2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП скасувати в частині адміністративного стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 102 000,00 грн.

Постанову серії АА № 00012122 від 19.07.2023 року головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП скасувати в частині адміністративного стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 102 000,00 грн.

Постанову серії АА № 00012168 від 20.07.2023 року заступника начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Криштоп Яніною Іванівною про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП скасувати в частині адміністративного стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 102 000,00 грн.

Постанову серії АА № 00012166 від 20.07.2023 року головного державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владсилавом Олеговичем про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП скасувати в частині адміністративного стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 102 000,00 грн.

Інші позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 5, ) на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено 10 травня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик