Справа № 120/845/24
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 травня 2024 р. Справа № 120/845/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, пункту 1 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 № 36/с щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (на 1 січня 2010 року), в сумі 217250,00 грн.

Позивач вважає, що одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності розрахована та виплачена не у повному обсязі, оскільки її розмір мав обчислюватися із 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2022.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

16.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Міноборони не визнає позовні вимоги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Оскільки чинним законодавством чітко визначено, що розмір одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності IІI групи, визначається з прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.

Згідно з довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії серія 10 ААА № 524653 позивачу 08.11.2010 при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби. Вказана обставина встановлена Вінницьким окружним адміністративним судом під час розгляду справи № 120/7328/22.

У подальшому, 17 травня 2022 року встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що дає право позивачу на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

У зв`язку із чим, розмір одноразової грошової допомоги, у такому разі визначається з прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше (в даному випадку станом на 1 січня 2010 року).

Ухвалою суду від 22.02.2024 залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 подав пояснення на позов, в яких не визнає позовні вимоги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що оскільки чинним законодавством чітко визначено, що розмір одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності IІI групи, визначається з прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність відповідач правильно визначив розмір одноразової грошової допомоги позивача. Адже позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності 08.11.2010.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Згідно довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії № серії 10 ААА №524653 позивачу 08.11.2010 року при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

З 29.06.2016 року позивач проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України.

23.12.2021 року позивач проходив медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №1330 у позивача встановлено наявність захворювань, ТАК, пов`язаних з проходженням військової служби та зазначено про непридатність до військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №41 від 25.02.2022 року позивача звільнено з військової служби у відставку за пп. "б" (за станом здоров`я) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

17.05.2022 року Обласною медико-соціальної комісією №2 видано довідку Серії 12 ААГ № 25187, відповідно до якої позивачеві при первинному огляді встановлено ІІІ групи інвалідності безтерміново, причина інвалідності захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом №129 від 14.07.2022 року, позивачеві відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі п. 8 Порядку №975.

Не погоджуючись з Рішенням комісії Міністерства оборони України №129 від 14.07.2022 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №120/7328/22, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023, позовну заяву задоволено частково, зокрема визнано протиправним та скасовано п. 4 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 129 від 14.07.2022 року в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності під час первинного огляду, проведеного Обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 від 17.05.2022 року та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності під час первинного огляду, проведеного Обласною медико-соціальною експертною комісією №2 від 17.05.2022 року, з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі №120/7328/22, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення у формі протоколу №36/с від 19.12.2023, яким вирішено:

- скасувати пункт 4 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.07.2022 №129;

- призначити одноразову грошову допомогу полковнику у відставці ОСОБА_1 (Вінницький ОТЦКСП), якого 25.02.2022 звільнено з військової служби та 08.11.2010 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія 10 AAA №524653 від 08.11.2010), а 17.05.2022 під час повторного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12ААГ №025187 від 17.05.2022), у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2010), в сумі 217250 (двісті сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп., як це передбачено рішенням суду, а саме відповідно до законодавства, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин та здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (98280 грн), в сумі 118970 (сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 00 коп.

Проте позивач вказує, що Комісією Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум помилково розраховано грошову допомогу в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на 1 січня 2010 року в сумі 217250,00 грн та зазначає, що така повинна обчислюватися із 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2022.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) в редакції, що була чинна на день виникнення таких відносин.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону № 2011-XII).

За змістом статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання

Згідно пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Пунктом 3 Порядку № 975 (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

- у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З огляду на вказані приписи, встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Відповідно до пп. 1, 2 п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

2) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:

120 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

90 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

70 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Тобто, вказаними нормами встановлювались особливі вимоги щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, зокрема і щодо розміру одноразової грошової допомоги.

Так, розмір отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності.

При цьому, Порядком № 975 чітко визначено, що у разі зміни групи інвалідності при повторному огляді, днем встановлення інвалідності є дата, коли інвалідність було встановлено вперше. Розмір одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності вищої групи, визначається з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 17.05.2022 вперше встановлено інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювань, ТАК, пов`язаних із захистом Батьківщини.

Так, довідкою до акту огляду обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 серії 12 ААГ № 025187 від 17.05.2022 підтверджено, що МСЕК здійснено первинний огляд інваліда (п. 7 довідки).

Вказані обставини також встановлені у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №120/7328/22.

Так, в мотивувальній частині вказаного рішення Вінницький окружний адміністративний суд зауважив про те, що в оскаржуваному рішенні відповідач зазначає про зміну позивачеві 17.05.2022 року групи інвалідності при повторному огляді, водночас з матеріалів справи встановлено, що 17.05.2022 року огляд позивача здійснювався первинно та за його наслідками позивачу встановлено III групу інвалідності. Суд наголошує, що матеріалами справи не підтверджено зміни групи інвалідності позивача, адже встановлення позивачеві 08.11.2010 ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювань, ТАК, пов`язаних з проходженням військової служби, строком до грудня 2011 року та встановлення 17.05.2022 року III групи інвалідності внаслідок захворювань, ТАК, пов`язаних із захистом Батьківщини, безтерміново не є зміною групи.

Відтак, позивачеві 17.05.2022 року вперше встановлено інвалідність III групи внаслідок захворювань, ТАК, пов`язаних із захистом Батьківщини, що дає йому право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги.

З вказаними висновками суду першої інстанції погодився Сьомий апеляційний адміністративний суд, що відображено у постанові від 12.06.2023 у справі №120/7328/22.

Згідно частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, розмір грошової допомоги має бути визначений, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, а саме на 01.01.2022.

В свою чергу, відповідач помилково розрахував одноразову грошову допомогу в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на 1 січня 2010 року та безпідставно не врахував висновки зроблені судами у справі №120/7328/22.

Відповідно, пункт 1 протоколу засідання Комісії від 19.12.2023 №36/с є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, як зазначалось вище, розмір одноразової грошової допомоги позивача має відповідати 250-кратному прожитковому мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи (пп. 1 п. 6 Порядку №975).

Як встановлено судом вище, ІІІ група інвалідності встановлена позивачу вперше 17.05.2022.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року складає 2481,00 гривень.

Відповідно, розмір одноразової грошової допомоги для позивача повинен складати 620250,00 грн (2481,00 грн * 250).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності позивачу було нараховано та виплачено у неповному розмірі.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відтак, з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, а саме у розмірі 620250,00 грн., з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, такий не підлягає стягненню на його користь за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 № 36/с в частині призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2010), в сумі 217250,00 грн.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, а саме у розмірі 620250,00 гривень, та здійснити виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, )

Суддя Мультян Марина Бондівна