Справа № 120/1188/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 р. Справа № 120/1188/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в м. Вінниці за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю відмови відповідача у призначенні їй пенсії як державному службовцю по віку з 18.12.2023 відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з урахуванням складових заробітної плати які відображені у довідках від 14.12.2023 №0200-0602-8/124868 та від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178 в розмірі 60% від заробітку, зазначеного в таких довідках.

Ухвалою від 13.02.2024 судом відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

05.03.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що відповідно до пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, або які станом на 01.05.2016 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідач вказує, що оскільки стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ станом на 01.05.2016 становить 15 років 07 місяців 27 днів, тобто менше як 20 років, тому для обчислення пенсії з урахуванням довідки від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відсутні підстави.

Отже, на думку відповідача, ГУ ПФУ у Вінницькій області у спірній ситуації діяло правомірно, у зв`язку з чим в задоволенні позову просить суд відмовити.

Інших заяв по справі від сторін не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що ОСОБА_1 згідно наказу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2023 № 696-О була звільнена з 14.12.2023 з посади головного спеціаліста Відділу ведення електронних реєстрів № 1 (робоче місце м. Вінниця) Управління інформаційних систем та електронних ресурсів у зв`язку з виходом на пенсію.

Стаж державної служби позивача на момент звільнення становить понад 23 роки.

З 13.12.2023 позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком призначену згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.12.2023 № 0200-0602-8/124868, сума зазначених складових станом на грудень 2023 року становить 9100 грн.

Відповідно до іншої довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за листопад 2023 року по посаді головного спеціаліста в Головному управлінні від 12.12.2023 № 0200-0602-8/124178, сума зазначених виплат становить 18669,62 грн.

З метою здійснення обрахунку пенсійних виплат державного службовця згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) з урахуванням складових заробітної плати, що відображені в згаданих вище довідках, позивач 18.12.2023 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок (переведення) її на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до поданої заяви позивачу було проведено перерахунок пенсії, а саме переведено на пенсію за віком згідно Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі Закон № 889).

У той же час відповідач при обчислені розміру пенсії відмовився взяти до уваги довідку про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за листопад 2023 року по посаді головного спеціаліста в Головному управлінні від 12.12.2023 № 0200-0602-8/124178 з тих причин, що стаж державної служби позивача відповідно до ст. 37 Закону № 3723 станом на 01.05.2016 становить 15 років 07 місяців 27 днів, що є менше як 20 років. А тому, на переконання суб`єкта владних повноважень, для обчислення розміру пенсії з врахуванням складових такої довідки відсутні підстави.

Вказану відмову в проведенні перерахунку пенсії відповідач оформив листом від 23.01.2024 № 1148-20217/Х-02/8-0200/24, який був направлений на адресу позивача.

Не погоджуючись із також відмовою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу".

Так, відповідно до статті 37 Закону N 3723-XIІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" N 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Статтею 90 Закону N 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а стаття 42 цього Закону визначає підстави перерахунку призначених пенсій.

Пунктом 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII передбачено, що Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII.

Відповідно до пункту 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відтак, особа, яка має станом на 01 травня 2016 року певний стаж державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону N 3723-XII передбачені додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: вік і страховий стаж.

Судом встановлено та відповідачем підтверджено, що позивач ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 займала посаду державної служби та мала стаж державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців і загальний стаж державного службовця на момент звільнення становить понад 23 роки та досягла пенсійного віку, а отже має право на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Пунктом 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року N 622, (далі - Порядок N 622) встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 N 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 37 Закону N 3723-XII визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічно пунктом 4 Порядку N 622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, пенсія державного службовця особі, яка на час звернення за призначенням пенсії не є державним службовцем, призначається із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої цією особою було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку N 622).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року N 1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" (далі - постанова N 1-3) затверджено, зокрема, форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка є додатком до постанова N 1-3, відповідно до якої у довідці зазначаються такі складові: середні розміри надбавок, премій та інших виплат за ___ року* (*Не раніше травня 2016 року), що передує місяцю звернення за призначенням пенсії ** (**Виплати (надбавки, місячні премії) зазначаються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії. Матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, зазначаються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, виходячи із середнього розміру таких виплат у місяці, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, визначеного з урахуванням кількості відповідних (прирівняних) посад): надбавка за інтенсивність праці; надбавка за виконання особливо важливої роботи; надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю; виплати за додаткове навантаження; премія місячна; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю.

Так, судом встановлено, що позивач разом із заявою про перерахунок пенсії від 18.12.2023 надала пенсійному органу, з поміж іншого, довідку від 14.12.2023 №0200-0602-8/124868 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років за грудень 2023 року), видану Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за займаною позивачем посадою, до якої включено всі види оплати праці, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Така довідка відповідає формі, затвердженій Постановою № 1-3 від 17.01.2017.

Також позивачем було надано іншу довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за листопад 2023 року по посаді, яку займала позивач до свого звільнення з державної служби головного спеціаліста. При цьому суд враховує, що незважаючи на те, що така довідка видана колишнім роботодавцем у формі листа, однак містить всі необхідні відомості та дані, що передбачені Постановою № 1-3 від 17.01.2017 (інформацію про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за листопад 2023 року), тобто за своїм змістом відповідає формі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка є додатком до постанова N 1-3.

Більше того, в даному випадку відповідач не оспорює, власне, форму цієї довідки. Основним ключовим спірним моментом цієї справи є та обставина, що на переконання відповідача оскільки стаж роботи позивачах на посадах державної служби станом на 01.05.2016 становить менше 20 років, то обчислення пенсії з врахуванням довідки від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178 є неможливим.

Однак такі доводи відповідача стосовно відсутності у позивача станом на 01 травня 2016 року двадцятирічного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби як підстави для відмови в врахуванні довідки про складові заробітної плати від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178, є безпідставними.

З цього приводу суд вкотре наголошує, що пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII встановлена вимога щодо наявності у особи станом на 01.05.2016 не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону N 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а умовами отримання пенсії в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, передбачено отримання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, форма якої передбачена Постанова N 1-3.

В даному випадку суд враховує те, що оскільки позивач на час звернення із заявою щодо перерахунку пенсії призначення пенсії за віком згідно ст. 37 Закону N 3723-XII (18.12.2023) була звільнена з державної служби, станом на час звільнення з державної служби мала більше 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державної служби (при цьому станом на 01.05.2016 займала посаду державної служби та мала не менше 10 років стажу державної служби), тому набула право на обчислення пенсії з урахуванням складових заробітної плати, що відображені в довідках Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.12.2023 №0200-0602-8/124868 та від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178.

Як вже наголошувалося судом вище, статтею 37 Закону N 3723-XII передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином позивач має право на отримання пенсії за віком згідно ст. 37 Закону N 3723-XII в розмірі 60% від заробітку, зазначеного в таких довідках.

Щодо способу захисту порушеного права, визначеного позивачем у своїй позовній заяві, то суд враховує те, що лист ГУ ПФУ у Вінницькій області від 23.01.2024 № 1148-20217/Х-02/8-0200/24, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі ст. 37 Закону N 3723-XII з врахуванням довідки від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178, не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні положень статті 19 КАС України, а відтак такий лист не може бути скасований судом.

Тому, в даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з 18.12.2023 на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та здійснити нарахування й виплату їй призначеної пенсії в розмірі 60 % від суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках про складові заробітної плати від 14.12.2023 №0200-0602-8/124868 та від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, з врахуванням виплачених сум.

Що ж до іншої позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену суму пенсії з 18.12.2023, то суд враховує те, що задоволення судом позовних вимог у спосіб зобов`язання відповідача здійснити нарахування й виплату позивачу пенсії на підставі ст. 37 Закону N 3723-XII з 18.12.2023 з урахуванням уже виплачених сум якраз і матиме наслідок для відповідача здійснити виплату позивачу усіх недоплачених сум, на які остання мала право саме з 18.12.2023, без зайвої конкретизації про це у судовому рішенні. Отже підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх та дій, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити частково у визначений судом спосіб, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211,20 грн., у зв`язку з чим такі витрати підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору. Адже, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірних дій суб`єкта владних повноважень і спір по суті вирішено в користь позивача, тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується виключно зі способом захисту порушених прав.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 з 18.12.2023 у переведенні на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з урахуванням складових заробітної плати, що відображені в довідках від 14.12.2023 №0200-0602-8/124868 та від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з 18.12.2023 на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та здійснити нарахування й виплату їй призначеної пенсії в розмірі 60 % від суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках про складові заробітної плати від 14.12.2023 №0200-0602-8/124868 та від 12.12.2023 №0200-0602-8/124178, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, з врахуванням вже виплачених сум пенсії.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16.05.24.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22 м. Вінниця, 21005, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович