Справа № 442/2410/24
Суддя: Медведик Л. О.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2410/24
Провадження №2-а/442/32/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря Далявської Л.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дмитріва А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом в якому зазначив, що його ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності в розмірі 5100 гривень.

Зазначив, що 15 лютого 2024 року отримав Розпорядження ТЦК про оповіщення ОСОБА_2 для явки до ТЦК. Однак, згідно наказу ТзОВ «Грінгера Борислав» №1-тр від 14.02.2024 року ОСОБА_3 перебував у відпустці з 15.02.2024 по 25.03.2024 року.

19 лютого 2024 наказом №1 керівника підприємства було покладено на Лопушанського обов`язок повідомити ОСОБА_3 згідно Розпорядження ТЦК №1/1524.

29 лютого 2024 року стосовно позивача було складено протокол за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

01 березня 2024 року стосовно позивача було складено постанову начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 та накладено штраф у розмірі 5100 гривень.

У фабулі протоколу, зазначено порушення п.34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, а в постанові порушення п.47 цього нормативного акта. Хоча цим же пунктом не визначено часові рамки такого повідомлення.

Крім того, вважає, що за ч.2 ст.210-1 КУпАП, його незаконно притягнуто до відповідальності як за повторне таке порушення протягом року, що не відповідає дійсності, так як такого факту не було до того.

До того ж, зазначив, що працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 надано право розглядати правопорушення передбачені ст.210-1 КУпАП, однак не надано право складати протоколи у таких випадках.

В судовому засіданні позивач вказав, що 15.02.2024 року отримав від представника міської ради Розпорядження ТЦК про повідомлення та забезпечення Скачило для явки до ТЦК. Згідно розпорядження, ОСОБА_3 мав прибути до ТЦК 22 лютого 2024 року. А про виконання Розпорядження ТзОВ мало проінформувати ТЦК до 26 лютого 2024 року. Тим часом, 14 лютого 2024 ОСОБА_3 вже був відправлений у відпустку згідно наказу по підприємству ТзОВ «Грінгера Борислав» №1-тр від 14.02.2024 року.

19 лютого 2024 наказом №1 керівника підприємства було покладено на ОСОБА_1 обов`язок повідомити Скачила згідно Розпорядження ТЦК.

Згідно власних показів Лопушанський їздив додому до Скачила і до його гаражу, однак не знайшов його там. На телефонні дзвінки останній уже не відповідав. Відтак, фактично виконавши приписи Розпорядження ТЦК, формально не відзвітував про це виконання. Обмежився лише доповіддю через месенджер Вайбер керівництву свого підприємства про стан цього виконання.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення адміністративного позову, пославшись на підстави, що викладені у Відзиві. Щодо права складати протокол за ст.210-1 КУпАП повідомив, що таке передбачено наказом МОУ №3 від 01.01.2024 року. Додав, що позивач був на розгляді протоколу, однак про вжиті ним заходи на виконання Розпорядження ТЦК не вказував.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідго ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Судом встановлено, що 15 лютого 2024 року позивач отримав Розпорядження ТЦК про оповіщення ОСОБА_2 для явки до ТЦК.

Згідно наказу ТзОВ «Грінгера Борислав» №1-тр від 14.02.2024 року ОСОБА_3 перебував у відпустці з 15.02.2024 по 25.03.2024 року.

19 лютого 2024 наказом №1 керівника підприємства було покладено на Лопушанського обов`язок повідомити ОСОБА_3 згідно Розпорядження ТЦК №1/1524.

Разом з цим, директор, який підписав наказ №1-к та інші відповідальна особа, яка його готувала, не зважили на часові рамки вказані у розпорядженні (повідомити до 26 лютого ТЦК), а встановили свої до 30.03.2024 року. За таку нерозважливість й було притягнуто до відповідальності Позивача.

Формально, такою бездіяльністю позивача й було порушено положення Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. Санкція за таке порушення передбачена ч.2 ст.210-1 КУпАП. Відповідно до положення цієї норми на позивача й накладено штраф, причому в мінімальному розмірі.

Повторності в даному випадку немає, як правильно зазначено в позовній заяві, однак наявна така кваліфікуюча ознака, як вчинення такого порушення в особливий період, що зараз триває в Україні.

З приводу наказу Міністра оборони України №3 від 01.01.2024 року, то суд зазначає наступне. Таким, відповідно до статей 210, 210-1, 211, 235, 257, 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначено процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію… Однак, цим актом не надано самого права на складання таких протоколів, а в КУпАП таке теж не передбачено. Не маючи самого права на складання протоколу про адміністративні правопорушення, передчасним з боку МОУ є видання наказу із затвердження самої Інструкції з його складання. Яким чином за таких обставин проходила реєстрація цього наказу в МЮУ 05 січня 2024 року невідомо.

Тим не менш, ТЦК згідно ст.235 КУпАП надано право розглядати справи за ст.210-1 КУпАП, й таке право ним було реалізовано у відповідності до Закону. За наведених вище обставин порівнювати фабулу порушення зазначену в протоколі та в самій оскаржуваній постанові втрачає логічний зміст. Вимог пункту 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, позивачем додержано не було.

Згідно ст.27 КУпАП, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відтак, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Медведик Л.О.