Справа № 398/1975/24
Суддя: Дубровська Н. М.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1975/24
Провадження №: 2-а/398/45/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" травня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Дубровської Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Баранник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Белеля Дениса Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, захіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1766134 від 28.03.2024 року.

Позовна заява мотивована тим, що постановою поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч.5 ст. 121 КУпАП з ате, що керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_1 не був пристебнутим ременем безпеки, 28.03.2024 року о 13:45 годині в м. Олександрія, с. Олександрійське, по вул.. Центральна, 1, чим порушив вимоги п.п. 2.3 ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконної з наступних підстав. Він не погоджується із зазначенм рішенням поліцейського, вважає себе невинним, постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України з огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі фактичні обставини.

Постановою поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області серії ЕНА №1766134 від 28.03.2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 28.03.2024 о 13 год. 45 хв. водій керував транспортним засобом з обладнаними засобами пасивної безпеки та під час керування не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив підпункт 2.3 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП.

За порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, зокрема вимог п. 2.3.в) ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.3. В Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - ПДР) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 6 статті 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, доказів того, що ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки, відповідачем не надано.

Слід відмітити, що згідно зі статті 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП.

Разом з тим, за приписами частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В силу пункту 3, пункту 5 частиною1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За нормами частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Натомість, позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що поліцейським було безпричинно його зупинено та безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 121 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем частини 5 статті 121 КУпАП.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, не надання відповідачем відео з нагрудної камери поліцейського, яким було б зафіксовано процедуру розгляду матеріалів справи, унеможливлює встановлення послідовності дій поліцейських по даному факту порушення ПДР.

Враховуючи викладене, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією частини 5 статті121 КУпАП не долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частини 5 статті 121 КУпАП, є недоведеним.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд доходить висновку, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Щодо розподілу судових витрат, відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи висновок суду про повне задоволення позову, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн., згідно з квитанцією № 72293 від 04.08.2023.

Керуючись частиною 2 статті 2, статтями 9, 77, 139, 242-246, 268, 286 КАС України, пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Белеля Дениса Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1766134 від 28 березня 2024 року.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП закрити.

Стягнути з Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській областіза рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривен 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дубровська Н.М.