Справа № 335/3605/24
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3605/24 2-а/335/73/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С., представника позивача адвоката Лихосенка Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 поданим через представника-адвоката Лихосенка Євгена Олександровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1690706 від 18.03.2024,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1690706 від 18.03.2024.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 18 березня 2024 року поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Кравченко Діаною Віталіївною відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері транспорту, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1690706, згідно якої його було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Підставою для винесення посадовою особою відповідача постанови стало нібито встановлений факт того, що позивач, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf GТІ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя пр. Соборного та вул. Південноукраїнської в м. Запоріжжі на заборонений жовтий сигнал світлофора.

У зв`язку з цим, посадовою особою відповідача прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., яку він вважає незаконною.

Суть постанови, яка оскаржується полягає в тому, що обставини, викладені у постанові не відповідають дійсності, оскільки позивач здійснював рух та виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, що дозволяв рух.

Відповідачем, в свою чергу, не надано жодного доказу, в тому числі відеозапису фіксування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, який би підтверджував факт проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

За своїм змістом, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Далі в позові зазначив, що у постанові вказано, що позивач проїхав перехрестя пр. Соборний та вул. Південноукраїнська в м. Запоріжжі на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України.

Пунктом 8.7.3 «ґ» ПДР України визначене значення світлофору, а саме: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Далі зазначив, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

Далі позивач зазначив, що у постанові мали б міститися детальні обставини справи, однак, зі змісту постанови неможливо встановити ані напрямок руху особи, щодо якої розглядалася справа, ані свідків, які могли б підтвердити факт вчинення правопорушення, також відсутні будь-які посилання на докази, що підтверджують вину особу та на підставі яких поліцейськими було встановлено, що позивач дійсно вчинив правопорушення. Така невідповідність постанови вимогам є грубим порушенням ст. 283 КУпАП.

Окремо позивач наголошує, що згідно п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 стоп лінія дорожнім знаком стоп 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11 ПДР України).

Позивач зазначає, що під час виїзду на перехрестя для нього був ввімкнений зелений сигнал світлофора, у його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1690706 винесена з грубими порушеннями законодавства, без належного встановлення обставин та без безсумнівного встановлення вини особи, а отже є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач прохав визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №1690706 від 18.03.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

Відповідно до ухвали судді від 18.04.2024 у справі було відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

07.05.2024 з боку представника відповідача було надано відзив на позов з додатками, зокрема у вигляді відеозапису на відповідному технічному носієві (а.с.42-45). У відзиві зазначили, що Вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, 18.03.2024 р. під час несення служби у Запорізькій області, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Під час несення служби 18.03.2024, поліцейським управління патрульної поліції було зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України. В наступному, в ході розгляду справи, останньому було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач будь-яких клопотань не заявляв.

Додатково зазначили, що аналізуючи відеозапис зі службового відео-реєстратора, встановлено проїзд позивачем перехрестя саме на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, внаслідок чого можна дійти висновку, що твердження ОСОБА_1 ґрунтуються виключно на власних переконаннях. Таким чином обставини, на які вказує позивач, на думку представника відповідача, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова серії ЕНА № 1690706 за ч.2 ст.122 КУпАП. Просили в позові відмовити.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення стосовно позову, прохав позов задовольнити та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, за тих підстав, які викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. 07.05.2024 року до суду було надано відзив по справі, в якому зазначено про розгляд справи за його відсутності (а.с.42-46). Позовні вимоги не визнали повністю.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позиції учасників справи, та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд встановив наступні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 18 березня 2024 року поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Кравченко Діаною Віталіївною відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері транспорту, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №1690706 від 18.03.2024, згідно якої його було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн..

Фактичні обставини справи встановлені судом зі змісту постанови, відео та пояснень позивача є наступними.

Так, зазначено, що 18.03.2024 року позивач, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf GТІ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя пр. Соборного та вул. Південноукраїнської в м. Запоріжжі на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Позивач вважав, що дана подія повинна бути зафіксована на відеореєстратор працівників поліції, але на його думку не надано належного доказу, в тому числі відеозапису фіксування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, який би підтверджував факт проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Останній стверджував, що коли він здійснював рух по перехрестю пр. Соборного та вул. Південноукраїнської в м. Запоріжжі був ввімкнений мигаючий зелений сигнал світлофору, та перетинаючи перехрестя він не порушував правил дорожнього руху. Таку ж позицію підтримав і представник позивача у судовому засіданні.

Разом з тим, при перегляді відеозапису в судовому засіданні було встановлено, що автомобіль позивача перетинає перехрестя на «жовтий» сигнал світлофора в момент його увімкнення з певною швидкістю, яку під час вирішення справи уповноваженими особами встановлено не було. В той же час на зазначеному перехресті будь-яких інших автомобілів не було. Дорожне покриття було мокре. Автомобіль поліцейських знаходився на вул. Південноукраїнській і фіксування перетину позивачем перехрестя відбувалося збоку. Надалі поліцейські наздогнали автомобіль позивача та той виконав їх вимоги і зупинився у відповідному місці. Відеозапису щодо подальшого розвитку подій, фіксування розгляду справи на місці, пояснень, які під час такого розгляду ОСОБА_1 надавав працівникам поліції, суду надано не було.

Згідно п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 стоп лінія дорожнім знаком стоп 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11 ПДР України).

За встановлених обставин, суд вважає, що відеозапис та наведені обставини у відзиві на позов, не спростовують доводів позивача про те, що у розглядуваному випадку для його зупинки перед перехрестям йому б було необхідно застосувати екстрене гальмування, яке з врахуванням мокрого асфальтованого покриття дороги, могло призвести до негативних наслідків, а також відносно того, що його подальший рух не створював небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Отже, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність юридичного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП в діях позивача.

Так, згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Також у ст. 64 Конституції України зазначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, що передбачено ч. 2 ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 278 КУпАП передбачено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 279 КУпАП встановлює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 за 19 грудня 2008 року визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята етапі 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 5 ст. 9 зазначеного Закону нормативно-правові акти, що регламентують діяльність поліції, обов`язково оприлюднюються на веб- порталі центрального органу управління поліції. Нормативно-правові акти з обмеженим доступом оприлюднюються у випадках та в порядку, визначених законом.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено ані напрямку руху особи, щодо якої розглядалася справа, ані свідків, які могли б підтвердити факт вчинення правопорушення, також відсутні будь-які посилання на докази, що підтверджують вину особу та на підставі яких поліцейськими було встановлено, що позивач дійсно вчинив правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, матеріали справи також не містять.

У даному випадку відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п.8.7.3 «г» Правил дорожнього руху через призму вимог п. 8.10 та п. 8.11 цих Правил, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, тому суд скасовує зазначену постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриває у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанову серія ЕНА №1690706 від 18 березня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути з Департаменту патрульної поліції, на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73, 79, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 238-239, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 поданий через представника-адвоката Лихосенка Євгена Олександровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1690706 від 18.03.2024 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1690706 від 18 березня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, ідентифікаційний код 40108646, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Повне рішення суду складено 14 травня 2024 року.

Суддя: підпис О.О. Романько

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення не набрало законної сили.

З оригіналом згідно.

Суддя: О.О. Романько