Справа № 160/7738/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2024 року м. Дніпросправа № 160/7738/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» про ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі №160/7738/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі № 160/7738/23 залишено без змін.

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/7738/23 щодо вартості судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги при розгляді справи в Третьому апеляційному адміністративному суді.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення розглянуто судом в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 252 КАС України.

Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч. 7 ст. 139 КАС України)

Товариство з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги при розгляді справи № 160/7738/23 в Третьому апеляційному адміністративному судів сумі 5000 грн за подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до позовної заяви надано наступні документи:

- копія додаткової угоди № 1 від 22.08.2023 року до договору № 209/12/23 від 03.04.2023 року про надання правової допомоги;

- копія акту прийому-передачі послуг з правничої допомоги від 21 вересня 2023 року;

- копія рахунку № 851 від 22.08.2023 року;

- копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1221595 від 23.08.2023 року;

- копія платіжної інструкції № 3981 від 06.09.2023 року на 5000 грн.

Згідно з пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 22.08.2023 року до договору № 209/12/23 від 03.04.2023 року, доповнити п. 1.1. Договору пунктом 1.1.2 наступного змісту:

« 1.1.2 По підготовці та поданню від мені Клієнта до Третього апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2023р. по справі № 160/7738/23 та представляти інтереси Клієнта до прийняття постанови по даній справі».

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди № 1 від 22.08.2023 року до договору № 209/12/23 від 03.04.2023 року, пункт 3.2.1 Договору доповнити пунктом 3.2.1.2 наступного змісту:

« 3.2.1.2. За надання послуг, зазначених в п.п.1.1.2 цього Договору в розмірі 5000 гривень до 01.09.2023 р. в незалежності від кількості годин надання правової допомоги та без врахування коефіцієнтів та знижок, передбачених Угодою про розмір гонорару Бюро від 03.04.2023 р.».

Разом з тим, колегія суддів, ознайомившись з наданими доказами, відзивом на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області, враховуючи предмет спору та категорію справи, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вирішується з урахуванням єдиної сталої практики Верховного Суду, вважає неспівмірними обсяг наданих послуг щодо складання відзиву на апеляційну скаргу та розмір заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Крім того, заявником не підтверджено доцільність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме не доведено, що понесені витрати були необхідними, неминучими та вплинули на результат розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому, перекладання на державний бюджет країни тягаря покриття витрат на правничу допомогу, які не були неминучими та доцільними, суперечить принципу справедливості. Недоведеність доцільності витрат на правову допомогу свідчить про відсутність підстав для покриття таких витрат за рахунок коштів державного бюджету, за рахунок якого фінансується відповідач.

Відтак, наданими доказами в їх сукупності не підтверджено обґрунтованість та доцільність витрат позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у цій справі.

За викладених обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» про ухвалення додаткової постанови є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 139, 252, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» про прийняття додаткової постанови у справі № 160/7738/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко