Справа № 160/32465/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 травня 2024 рокуСправа № 160/32465/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняДидочкіна О.А.
за участі:
представника позивача представника відповідача Мурашко І.В. Бережна К.І.
розглянувши у підготовчому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, 49005, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА область, місто ДНІПРО, вулиця СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, будинок 17-А) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

11.12.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.01.2018 року:

№ про нарахування грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 255055,41 грн., а саме за основним платежем 204044,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 51011,08 грн.;

№ про нарахування грошового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 21254,61 грн., а саме за основним платежем 17003,69 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 4250,92 грн.;

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 170,00 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами. Зокрема зобов`язано відповідача надати всі документи, які стосуються призначення перевірки, її проведення, а також докази надсилання позивачу та отримання ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

12.01.2024 року від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі та відзив на позов.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року призначено адміністративну справу №160/32465/23 до розгляду в порядку загального позовного провадження в проведення підготовчого засідання.

16.02.2024 року від відповідача надійшли додаткові документи

18.03.2024 року від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки строк позовної давності про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення сплинув.

09.04.2024 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі та заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду та закритті провадження у справі.

25.04.2024 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування даної заяви заявником зазначено, що станом на 26.02.2016 прощена (анульована) сума за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити) не відносилася до додаткового блага, що підтверджується також і роз`ясненнями відповідача, тому позивачка ані станом на 2016-2018 роки, ані пізніше, до 10.11.2023, навіть не припускала можливість виникнення підстав для складання спірних ППР. Позивачка не тільки не знала про порушення свого права, вона не могла дізнатися про порушення свого права. Як зазначала позивач в апеляційній скарзі у справі №160/3129/23 та встановлено судом (ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №160/3129/23), фактично про існування та спірних податкових повідомлень-рішень та підстави їх прийняття їй стало відомо 10.11.2023 день ознайомлення з матеріалами справи та отримання рішення суду у цій справі. Як встановлено судом, позивачкою у встановлений законом строк подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції. Із цим позовом про оскарження спірних ППР позивачка звернулася до суду 11.12.2023 тобто, протягом місяця від дня, як їй стало відомо про існування спірних ППР та про підстави їх прийняття. Позивачка не могла дізнатися про порушення своїх прав у 2017 і 2018 роках, бо вона не була повідомлена і не приймала участі у документальній позаплановій невиїзній перевірці, за наслідками якої сформовані спірні податкові повідомлення - рішення, повідомлень Укрпошти про надходження листа від відповідача із спірними ППР не отримувала. Позивачка не могла дізнатися про існування спірних ППР також і з податкової вимоги від 11.05.2018 №52642-17, тому що ця вимога не направлена на її адресу, а направлена відповідачем у місто Кривий Ріг. Про проведення відповідачем у період із 16.11.2017 по 20.11.2017 документальної позапланової невиїзної перевірки позивачу не було відомо, повідомлення про проведення перевірки їй не було направлене, так само їй не був направлений Акт від 27.11.2017 №28181/04-36-13-04/. У зв`язку з тим, що станом на сьогодні, із березня 2018 року пройшло більше 6 років, позивач зараз не має змоги перевірити і достовірно встановити, чи направляла їй Укрпошта повідомлення про необхідність отримання поштової кореспонденції. Немає можливості перевірити рух листа і за допомогою трекінгу Укрпошти. Строк звернення до суду із позовом пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки позивачки обставин. Дізнавшись про існування спірних ППР та підстави їх виникнення (акт перевірки) позивачка діяла добросовісно та в межах строків вчинила дії по активному захисту своїх прав, невідкладно звернулася із цим позовом до суду та подала апеляційну скаргу на рішення суду у справі №160/3129/23

В підготовче засідання всі сторони з`явились. Представник позивача заяву про поновлення строку звернення до суду підтримав, представник відповідача щодо поданої заяви заперечував.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Позивачем у заяві зазначено, що вона не могла дізнатися про існування спірних ППР також і з податкової вимоги від 11.05.2018 №52642-17, тому що ця вимога не направлена на її адресу, а направлена відповідачем у місто Кривий Ріг.

Проте, з наданих відповідачем доказів вбачається, що податкові повідомлення-рішення від 18.01.2018 згідно з даними фіскального чеку оператора поштового зв`язку зі штриховим ідентифікатором №608, було направлено за адресою платника податків, а саме АДРЕСА_2 .

Конверт було повернуто на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового звязку "за закінченням терміну зберігання".

На підставі пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Так, у підготовчому засіданні, судом було оглянуто оригінал конверту в якому направлялись позивачу податкові повідомлення-рішення від 18.01.2018 року за адресою АДРЕСА_2 .

Зазначений конверт був повернутий податковому органу "за закінченням терміну зберіганні 13.03.2018р.".

Враховуючи положення ПК України, податкові повідмолення-рішення від 18.01.2018 року вважаються врученими позивачу 13.03.2018 року.

До суду позов подано 11.12.2023, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Жодних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.121-123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, 49005, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА область, місто ДНІПРО, вулиця СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, будинок 17-А) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки та порядку, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 17.05.2024 року.

Суддя Д.В. Сидоренко