Справа № 620/4675/22
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4675/22
УХВАЛА

16 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши заяву Мєзєнцева Є.І та Файдюка В.В. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області №489 від 13 червня 2022 року в частині пункту: За грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статей 1, 3, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року, пунктом 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09 листопада 2016 року, Присяги працівника поліції, у частині самоусунення з 16 березня 2022 року від виконання своїх службових, функціональних обов`язків як поліцейського, зокрема як керівника, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" під час дії правового режиму воєнного стану на території України, виїзду (без належного погодження керівництва ГУНП в Чернігівській області) за межі м. Чернігова, зокрема місця дислокації підрозділу, самоусунення від керівництва підпорядкованими підрозділами та особовим складом та неповернення до місця дислокації підрозділу в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) звільнити зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ 319о/с від 28 червня 2022 року про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1), заступника начальника поліції з превентивної діяльності Чернігівського районного управління поліції ГУНП, 29 червня 2022 року;.

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника поліції з превентивної діяльності Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20 липня 2023 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі № 620/4675/22 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

16 травня 2023 року суддями Мєзєнцевим Є.І та Файдюком В.В. було подано заяви про самовідвід, обґрунтовану тим, що останні брали участь у розгляді справи між тими самим сторонами у справі №620/4675/22.

За таких обставин, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості суддів, останніми було заявлено самовідвід.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини другої статті 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з частинами першою та третьою статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У частинах першій, третій статті 40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Так, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2022 року у справі №620/4675/22 було визначено склад суду, а саме: головуючий суддя Файдюк Віталій Васильович, судді Мєзєнцев Євген Ігорович та Собків Ярослав Мар`янович.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20 липня 2023 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі № 620/4675/22 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Водночас, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2024 року у справі №620/4675/22 було визначено склад суду, а саме: головуючий суддя Мєзєнцев Євген Ігорович, судді Епель Оксана Володимирівна та Файдюк Віталій Васильович.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ветштайн проти Швейцарії» Суд зазначив, що безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (справа Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) п. 98).

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. «Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з цією нормою унеможливлюється участь суддів у розгляді справи за наявними в учасника судового розгляду викликаного певними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Таким чином, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості складу суду по розгляду даної справи, а також зважаючи на положення статей 36, 37 КАС України, заяви Мєзєнцева Є.І. та Файдюка В.В. про самовідвід слід задовольнити, а справу передати на новий розподіл автоматизованою системою документообігу суду, для визначення іншого складу суду.

Керуючись статтями 31, 34, 35, 36, 37, 39, 40, 45 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву Мєзєнцева Є.І. та Файдюка В.В. про самовідвід у справі № 620/4675/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Передати справу № 620/4675/22 для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк