Справа № 580/2975/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року справа № 580/2975/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», в якій просить:

- визнати протиправними дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області з приводу відмови у направленні до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги гр. ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що чинним законодавством не встановлено жодних обмежень щодо отримання працівником міліції допомоги навіть у разі зміни групи інвалідності понад 2 роки та відповідач не наділений повноваженнями на розгляд по суті звернення про виплату одноразової грошової допомоги, таке рішення уповноважене ухвалювати лише Міністерство внутрішніх справ України.

Ухвалою суду від 29.03.2024 з врахуванням вимог ст. 122 КАС України позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив проти позову, в якому вказує, що позивачу було встановлено другу групу інвалідності у 2021 році, у понад два роки після первинного встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого (15%) у 2002 році та отримання позивачем належних коштів за державним обов`язковим страхуванням 01.02.2022 в розмірі 975 грн за втрату працездатності 15%, тому відповідач вважає, що підстави для складання висновку та надсилання його до МВС України відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи позивача суд встановив, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

При первинному огляді медико-соціальною експертною комісією позивачу 11.07.2002 було встановлено 15% втрати працездатності та ПАТ НАСК «Оранта» йому було виплачену страхове відшкодування з обов`язкового особистого страхування працівників МВС України.

У подальшому, відповідно до довідки до акта огляду серії 12 ААВ №350137 від 23.06.2021 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - травма так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Позивач звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 01.02.2024 №33/44/1-У-2-о/п відповідач повідомив позивача, що підстави для складання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги відсутні, оскільки ІІ група інвалідності встановлена позивачу після спливу дворічного терміну з дати проведення первинного огляду та встановлення йому 40% ступеню втрати професійної працездатності.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1991 року №565-XII (далі - Закон №565-ХІІ) зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VIII.

До набрання чинності Законом №580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 від 21.10.2015, відповідно.

Положеннями частини шостої статті 23 Закону №565-XII (в редакції на момент встановлення захворювання) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог статті 23 Закону України №565-XII Кабінет Міністрів України 21 жовтня 2015 року постановою №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункт 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС України.

Матеріалами справи підтверджено, що Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», повертаючи документи позивачу, фактично самостійно прийняла рішення щодо відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Аналіз наведених вище положень Порядку №850 дає підстави для висновку, що до повноважень відповідача належить саме прийом документів для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції та подання їх разом з висновком до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.

При цьому, можливість повернення відповідачем документів про призначення одноразової грошової допомоги не передбачена Порядком №850.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що повернувши позивачу документи листом від 01.02.2024 №33/44/1-У-2-о/п, відповідачем допущені протиправні дії щодо неподання до МВС України документів, зазначених в пунктах 6 або 7 Порядку №850 та висновку щодо виплати грошової допомоги позивачу.

Посилання відповідача на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №2340/3024/18 суд до уваги не приймає, оскільки обставини у цій справі не є релевантними, так ній був предмет оскарження саме рішення Міністерства внутрішніх справ України, у той час як у цій справі №580/2975/24 відповідач не направив документи до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність дій відповідача, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача подати до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Черкаській області» щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України документів та висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Черкаській області» (вул. Грузиненка, 1, м. Черкаси, 18009, ) підготувати та направити надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи разом із висновком щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО