Справа № 320/36719/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року № 320/36719/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо ненарахування та невиплати з 01.01.2023 ОСОБА_1 щомісячної грошової виплати в загальному розмірі 5 (п`ять) мінімальних заробітних плат (встановлених на 1 січня календарного року із розрахунку на місяць) відповідно до пунктів 1 та 2 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян»;

- визнати ОСОБА_1 таким, що має право на отримання з 01.01.2023 щомісячної грошової виплати в загальному розмірі 5 (п`ять) мінімальних заробітних плат (встановлених на 1 січня календарного року із розрахунку на місяць) відповідно до пунктів 1 та 2 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснювати з 01.01.2023 нарахування та виплату щомісячної грошової виплати ОСОБА_1 в загальному розмірі 5 (п`ять) мінімальних заробітних плат (встановлених на 1 січня календарного року із розрахунку на місяць) відповідно до пунктів 1 та 2 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян» з урахуванням вже виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яка полягає у невиплаті позивачеві одночасно як особі, якій присвоєно звання Герой України з врученням ордену «Золота Зірка», та як особі, нагородженій орденом ОСОБА_2 усіх трьох ступенів, щомісячної грошової виплати у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 адміністративну справу № 320/36719/23 прийнято до свого провадження суддею Панченко Н.Д.; відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 не надав, хоча копію ухвали отримав належним чином, що підтверджуються довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Указом Президента України від 21.10.2014 №817/2014 ОСОБА_1 за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі нагороджено орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня.

Указом Президента України від 04.12.2014 № 915/2014 ОСОБА_1 нагороджено орденом Богдана Хмельницького ІІ ступеня.

Указом Президента України від 14.10.2015 № 584 ОСОБА_1 присвоєне звання Герой України з врученням ордену «Золота Зірка».

Указом Президента України від 11.04.2022 № 229 ОСОБА_1 нагороджено орденом Богдана Хмельницького І ступеня.

27.04.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, як особа, якій починаючи з 2014 року присвоєно звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» та яку починаючи з 2014 року нагороджено орденом ОСОБА_2 усіх трьох ступенів.

Листом від 17.05.2023 Головне управління Пенсійного фонду у Київській області повідомило позивача про те, що з 01.01.2023 йому проведений перерахунок пенсії в частині встановлення щомісячної грошової виплати у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, як відзначеному званням Герой України з врученням ордену «Золота Зірка».

Не погоджуючись з позицією відповідача щодо відсутності підстав для виплати йому щомісячної грошової виплати у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат як особі, якій починаючи з 2014 року присвоєно звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» та починаючи з 2014 року нагороджено орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян» від 27.07.2022 № 2454-IX (далі Закон № 2454-IX) цей Закон спрямований на створення належних умов для життєзабезпечення деяких категорій громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та членів сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, шляхом встановлення їм щомісячної грошової виплати.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 2454-IX щомісячна грошова виплата деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (далі - щомісячна грошова виплата), - це гарантована державою щомісячна грошова виплата, яка призначається і виплачується особам відповідно до цього Закону.

Частиною другою статті 2 Закону № 2454-IX встановлено, що до деяких категорій громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, належать особи, які брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України та: 1) яким, починаючи з 2014 року, присвоєно звання Герой України з врученням ордену «Золота Зірка»; 2) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів; 3) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом «За мужність» трьох ступенів; 4) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом княгині Ольги трьох ступенів.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2454-IX щомісячна грошова виплата виплачується з дня звернення за її призначенням:

1) особам, зазначеним у пункті 1 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць);

2) особам, зазначеним у пункті 2 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць);

3) особам, зазначеним у пунктах 3 і 4 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць);

4) членам сімей, зазначеним у частині третій статті 2 цього Закону, - у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць).

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 79 «Деякі питання призначення і виплати щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» (далі Постанова № 79) установлено, що призначення і виплата щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, які мають право на її виплату з 1 січня 2023 р. відповідно до Закону України Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян та звернулися за її призначенням до 1 липня 2023 р., здійснюються з 1 січня 2023 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, затвердженого Постановою № 79 (далі - Порядок) під час подання заяви особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, надають з урахуванням пункту 8 цього Порядку один із документів, що підтверджує безпосередню участь особи у захисті суверенітету і територіальної цілісності України. Таким документом є, у тому числі, посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що підтверджує статус, установлений відповідно до пунктів 19-24 частини першої статті 6, пунктів 11-15 частини другої статті 7, пункту 13 статті 9, статті 10-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка брала безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій від 31.01.2018 №10438, яка наявна в матеріалах справи.

ОСОБА_1 також є особою, якій починаючи з 2014 року присвоєно звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» та одночасно є особою, яку починаючи з 2014 року нагороджено орденом Богдана Хмельницького усіх трьох ступенів.

Відповідно, зважаючи на положення частини першої статті 3 Закону № 2454-IX позивач має право на отримання щомісячної грошової виплати у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць), що є сумарним розміром щомісячної грошової виплати як особі, якій присвоєно звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» та як особі, яку нагороджено орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів.

Положення частини другої статті 3 Закону № 2454-IX, згідно з якими особам, які мають право на отримання щомісячної грошової виплати, передбаченої цим Законом, та пенсії відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" чи на підвищення та/або надбавки до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань", здійснюється виплата за однією з підстав за вибором особи, слід розуміти так, що особа, яка має право на отримання грошової винагороди/надбавки/підвищення за Законом № 2454-IX та іншими законами, самостійно обирає один закон, на підставі якого слід здійснювати таку виплату.

Втім зазначені положення не є такими, що обмежують підстави для виплати щомісячної грошової винагороди однією підставою в межах Закону № 2454-IX.

Закон України «Про державні нагороди України», яким встановлені підстави для нагородження орденами Богдана Хмельницького, княгині Ольги «За мужність», а також підстави присвоєння звання Герой України, не передбачає порядку черговості отримання зазначених державних нагород, як і не встановлює вимоги щодо отримання одного виду державної нагороди виключно після отримання іншого. Звання Герой України, орден Богдана Хмельницького, орден Княгині Ольги та орден «За мужність» є окремими, самостійними державними винагородами. Відповідно, у випадку відзначення особи зазначеними нагородами така особа має право на отримання щомісячної грошової надбавки за кожною відзнакою.

Зазначене відповідає основному завданню Закону № 2454-IX, визначеному у пункті першому частини другої статті - належне вшанування деяких категорій громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

Згідно з даними листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 17.05.2024 позивач отримує щомісячну грошову виплату у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, як відзначений званням Герой України з врученням ордену «Золота Зірка», позаяк факту нагородження позивача орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів органом Пенсійного фонду при розрахунку щомісячної грошової виплати враховано не було.

За встановлених обставин та наведеного правового регулювання суд дійшов висновку про наявність ознак протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо ненарахування та невиплати з 01.01.2023 ОСОБА_1 щомісячної грошової виплати у загальному розмірі 5 (п`ять) мінімальних заробітних плат (встановлених на 1 січня календарного року із розрахунку на місяць) відповідно до пунктів 1 та 2 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян» та, відповідно, наявність підстав для вжиття заходів судового захисту за вказаним позовом.

Вирішуючи питання про належність та ефективність способу захисту порушених прав позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський Суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13 Конвенції, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством. Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» у теорії права та на практиці.

Позивачем заявлена вимога про визнання його таким, що має право на отримання з 01.01.2023 щомісячної грошової виплати в загальному розмірі 5 (п`ять) мінімальних заробітних плат.

Втім задоволення позову у вказаній спосіб не спрямоване на ефективне відновлення порушених прав позивача, оскільки він не є таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень та не сприяє вичерпному поновленню порушеного права особи.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, яка встановлює повноваження суду при вирішенні справи, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою належного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та вжиття заходів захисту прав позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 з 01.01.2023 щомісячну грошову виплату у загальному розмірі 5 мінімальних заробітних плат (встановлених на 1 січня календарного року із розрахунку на місяць) відповідно до пунктів 1 та 2 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян», а також здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум щомісячної грошової виплати за період, починаючи з 01.01.2023.

Зазначений спосіб захисту відповідає вимогам щодо його ефективності, а також узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справ, що передбачені статтею 245 КАС України.

Суд також враховує, що повноваження відповідача з призначення, виплати, а також здійснення перерахунку та виплати недоплачених сум не є дискреційними, оскільки алгоритм їх дій чітко визначений законодавчо, у зв`язку з чим задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність вчинених дій.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування основної частини позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) щодо ненарахування та невиплати з 01.01.2023 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячної грошової виплати у загальному розмірі 5 (п`ять) мінімальних заробітних плат (встановлених на 1 січня календарного року із розрахунку на місяць) відповідно до пунктів 1 та 2 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) призначити ОСОБА_1 з 01.01.2023 щомісячну грошову виплату у загальному розмірі 5 мінімальних заробітних плат (встановлених на 1 січня календарного року із розрахунку на місяць) відповідно до пунктів 1 та 2 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян», а також здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум щомісячної грошової виплати за період, починаючи з 01.01.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

рішення виготовлене та підписане 16.05.2024

Суддя Панченко Н.Д.