Справа № 160/1683/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2024 року Справа № 160/1683/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняВасіної Н.В.
представника відповідача представника третьої особи-1 представника третьої особи-2 Дерновського М.Є. Колодки Б.О. Снісаренко К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, 2. Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування подання, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,-
17 січня 2024 року представник Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України, в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з внесення Подання №7 від 28.07.2023 року є протиправними, оскільки подання винесено Головним управлінням Державної казначейської служби у Дніпропетровській області в порушення норм Конституції України, Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 №1987-VIII та №769-IX.
Даними нормативно-правовими актами визначено, що заборгованість, яка рахується за позивачем перед державою станом на 01.07.2023 року, сплачується щокварталу рівними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року.
Натомість, Головним управлінням Державної казначейської служби у Дніпропетровській області застосований підзаконний нормативний акт - постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №174, яка не регулює питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 2004 році.
До того ж, позивачем зазначено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків подано позов про стягнення заборгованості в розмірі 1 989 733 907,68 грн., яка утворилась станом на 01.02.2021 року на підставі Подання №2 від 22.02.2021 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/1683/24 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1683/24 за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування подання, зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
30 січня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли пояснення вх.№3819/24, в яких управління зазначає, що відповідно до пункту 1 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. За правовим статусом прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету не є податковим боргом в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, статті 59 Податкового кодексу України.
Підставою для стягнення простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником, є отримання подання територіальних органів Державної казначейської служби.
05 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від Міністерства фінансів України надійшли пояснення щодо позову вх.№4364/24, в яких представник звернула увагу на те, що наразі план розвитку підприємства відсутній та до Міністерства фінансів України не надходив, фактично реструктуризацію не проведено, сума простроченої заборгованості підприємства перед державним бюджетом за Угодою про порядок відшкодування витрат державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань держави, укладеною 26.05.1998 року між Міністерством фінансів України та підприємством, станом на 01.07.2023 року становить 100 822 441,50 дол. США.
У зв`язку з чим, відповідно до законодавства України Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровської області було внесене Подання №7 від 28.07.2023 року на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 «Питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості».
Представник Міністерства фінансів України вважає, що відповідне подання не є актом індивідуальної дії, а лише є інформацією відповідно до пунктів 10, 15 Постанови, яким органи Казначейства інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.
Крім того, представник третьої особи зазначив, що винесення відповідного подання ніяким чином не впливає на функціонування позивача, а є інформацією для вчинення органом податкової служби відповідних дій, а тому його скасування не призведе до вирішення питання позивача.
З урахуванням викладеного, представник Міністерства фінансів України просить відмовити в задоволенні позову Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року заяву представника Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» - задоволено та ухвалено:
Подальший розгляд адміністративної справи №160/1683/24 за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування подання, зобов`язання вчинити певні дії - здійснювати за правилами загального позовного провадження.
22 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області надійшов відзив на позов вх.№6895/24, в якому представник відповідача позов не визнає та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Угода про порядок відшкодування витрат державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань Держави від 26.05.1998 року, яка є підставою для стягнення заборгованості, укладена між Міністерством фінансів України та Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова", отже Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не є стороною в зазначеній угоді і виконує функції щодо стягнення простроченої заборгованості виключно в межах визначених постановою КМУ №174 від 02.03.2011 року.
Згідно постанови КМУ №174 від 02.03.2011 року облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.
Правовідносини, на які намагається вплинути позивач, безпосередньо стосуються взаємодії Міністерства фінансів України та Державної казначейської служби України, як органу який обліковує відповідні кошти на своїх рахунках.
Державна казначейська служба України на підставі інформації, наданої Міністерством фінансів України, відповідно до постанови КМУ №174 надало доручення Головному управлінню стосовно використання вимог відповідного Порядку щодо формування Подання до органу Державної податкової служби для подальшого здійснення виконання відповідної постанови.
А отже, відповідач не міг не виконати відповідне доручення та виніс відповідне подання №7 від 28.07.2023 року, як орган наділений правом на підставі наданої інформації виносити відповідні рішення.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року заяву представника Міністерства фінансів України про участь ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено та ухвалено:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року заяву представника Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» про участь ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено та вирішено:
Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 у справі № 826/8966/14 зазначено, що саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою перед державою.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
В частині 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно предмета позову у справі №826/8966/14, мова йде про стягнення коштів у вигляді простроченої заборгованості перед державою, а тому Верховний Суд, в контексті предмета спору, дійшов висновку про те, що стягнення заборгованості повинно відбуватись саме на підставі первинної документації суб`єкта господарювання, а не на підставі подання, внесеного органами казначейської служби до органів ДПС.
При цьому Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 року в справі №826/8966/14 не надавалась оцінка поданню, як індивідуальному акту.
Таким чином, правова позиція, викладена Верховним Судом у справі №826/8966/14, не може бути застосована до даних у цій справі правовідносин.
Згідно подання №7 від 28.07.2023 року воно видано на підставі постанови КМУ від 02.03.2011 №174 з метою здійснення до ДП ВО «Південмаш ім.О.М.Макарова» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.07.2023 у сумі - 3 686 935 534,24 грн., за офіційним курсом Національного Банку України встановленим на звітну дату 100 822 441,50 USD.
За визначенням, що міститься у статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні.
Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
Індивідуально-правові акти як правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) - це індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія індивідуального акта закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
Спірне подання сформовано територіальним органом Державної казначейської служби на підставі приписів Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 року №621 та Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості від 02.03.2011 №174, та у спосіб визначений цими нормативними актами, з метою виконання приписів ст.17 Бюджетного кодексу України.
Тобто, воно прийнято суб`єктом владних повноважень на виконання своїх функцій, а тому є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 2 КАС України.
Оскільки спірне подання стосується прав позивача в даній справі, отож створює у нього й відповідні обов`язки.
У листі без дати та без номеру, яке отримане позивачем від третьої особи-1, контролюючий орган направив позивачеві подання №7 від 28.07.2023, орган ДПС повідомив позивача про існуючу прострочену заборгованість позивача станом на 01 липня 2023 року перед державою в розмірі 3 686 935 534,24 грн. та зауважив на вжитті заходів щодо її погашення.
З урахуванням викладеного, представник позивача зазначає, що спірне подання №7 від 28.07.2023 року є актом індивідуальної дії, який може бути предметом оскарження, а Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в свою чергу, є належним відповідачем.
Відповідно до частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
02 березня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №174 «Питання обліку заборгованості в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості», якою затверджений Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.
Цей порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державною або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надавав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
Пунктом 3 даного порядку зазначено, що облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.
Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок відкритий у Державній казначейській службі.
Згідно з пунктом 8 Порядку, Мінфін подає Державній казначейській службі України щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом).
Державна казначейська служба України на підставі інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету, щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.
Відповідно до пункту 15 цього Порядку, прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
Аналіз наведених норм дає підстави для беззаперечного і неспростовного висновку про те, що Міністерство фінансів України є органом, до повноважень якого входить облік простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії. У взаємодії з Державною казначейською службою України, у терміни встановлені Порядком №174, Мінфін подає Державній казначейській службі України інформацію про зміну розміру існуючої простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, яка (ДКС України) в свою чергу щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.
У свою чергу, територіальні органи Державної казначейської служби України, які винесли відповідне подання, направляють його до органів Державної податкової служби задля вчинення останніми заходів щодо стягнення простроченої заборгованості.
Законом визначено порядок та строки сплати простроченої заборгованості позивача перед державною за кредитом, наданим під державні гарантії та унормовано, що обов`язок позивача щодо сплати цієї заборгованості виникає лише з 2025 року, а сплата повинна відбуватись щокварталу рівними частинами протягом 10 років.
Листом без дати, без номеру, отриманим від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 16.08.2023 року (реєстраційний номер вхідної кореспонденції 1688) Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків направило позивачеві подання №7 від 28.07.2023.
Також цим листом третя особа-1 повідомила позивачеві про існуючу прострочену заборгованість позивача перед державою у розмірі 3 686 935 534,24 грн. та просила вжити заходи щодо її погашення.
Згідно подання №7 від 28.07.2023 року, воно видано на підставі постанови КМУ від 02.03.2011 №174 задля здійснення до ДП ВО «Південмаш ім. О.М. Макарова» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.07.2023 року у сумі - 3 686 935 534,24 грн., за офіційним курсом Національного Банку України встановленим на звітну дату 100 822 441,50 USD.
Тож, спірне у даній справі подання №7, як акт індивідуальної дії, винесене відповідачем всупереч вимогам наведеного закону, адже, станом на час його (подання) складання та направлення до органу ДПС, у позивача не виник обов`язок щодо сплати цієї заборгованості, а заборгованість не набула статусу простроченої.
Таким чином, подання №7 від 28.07.2023 року, що оскаржуються у цій справі, у контексті критеріїв, які висуваються до рішень суб`єктів владних повноважень, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято не на підставі закону, а тому є протиправним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року заяву представника Міністерства фінансів України про участь ОСОБА_3 у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено та ухвалено:
Відповідно пункту 1 Положення про Головне управління, затверджене наказом Державної казначейської служби від 21.04.2020 року, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної казначейської служби України.
Головне управління підпорядковане Державній казначейській службі України.
Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затверджене Постановою КМУ від 15.04.2015 року №215 "Про затвердження Положення про Державну казначейську службу України", Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також дорученнями Кабінету Міністрів України і Міністра фінансів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №160/9860/22, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023, адміністративний позов Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" до Кабінету Міністрів України, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство фінансів України; третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України; третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне космічне агентство України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не виконання в повному обсязі вимог Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" від 19.05.2011 року №3396-VIІ, зі змінами та доповненнями, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" від 23.03.2017 року №1987-VIII, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова"" від 14.07.2020 року №769-ІХ.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України виконати вимоги Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" від 19.05.2011 року №3396-//І, зі змінами та доповненнями, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"" від 23.03.2017 року №1987-VII, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"" від 14.07.2020 року №769-ІХ, а саме:

забезпечити державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" державними замовленнями, у тому числі державними оборонними замовленнями, виходячи з можливостей державного бюджету;

забезпечити унормування порядку списання заборгованості державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова", передбаченого пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"" від 14.07.2020 року №769-ІХ;

прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"" від 14.07.2020 року №769-ІХ;

привести свої нормативно-правові акти у відповідність із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"" від 23.03.2017 року №1987-VIII та Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"" від 14.07.2020 року №769-ІХ;

забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" від 23.03.2017 р. № 1987-VII та Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"" від 14.07.2020 року №769-ІХ;

затвердити план розвитку державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", визначений статтею 1 Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" від 19.05.2011 року №3396-VIII.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Жодних дій щодо Державної казначейської служби України чи Головного управління, як територіального органу, у відповідному рішенні стосовно зобов`язання змінити нормативно-правовий акт не зазначено.

Правовідносини які безпосередньо впливають на розв`язання відповідного спірного питання, виникли між Міністерством фінансів України та позивачем і вирішуються лише в порядку взаємодії цих сторін, у зв`язку з чим взаємодії органу казначейства з позивачем відповідне рішення не встановлює.

Останнє судове засідання по справі відбулося 02 травня 2024 року об 11 годині 00 хвилин.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

В судове засідання прибув представник відповідача, який підтримав доводи викладені у відзиві на позов та запереченнях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб, підтримавши викладене у поясненнях, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Заслухавши пояснення представників відповідача та третіх осіб, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

У 1995 році був утворений міжнародний консорціум SLC, до якого входили: американська фірма Boeing Commercial Space Company (40% капіталу), російська ракетно-космічна корпорація «Енергія» (25%), Українські КБ «Південне» (5%), ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» (10%) і норвезька суднобудівна компанія Aker Kvaerner (20%).

Указом Президента України від 04.03.1998 року №166/98 «Про виконання базової угоди від 02.04.1996 року №329 між виробничим об`єднанням «Південний машинобудівний завод» (правонаступником якої є Державне підприємство «Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова») і компанією Sea Launch Company, з метою забезпечення виконання зобов`язань базової угоди від 02.04.1996 року № 329 з компанією «Sea Launch SLC» уповноважено Міністерство фінансів України надавати від імені України безумовні та безвідкличні гарантії на користь кредиторів під забезпечення повернення коштів, які залучаються у межах програми «Морський старт» для виконання базової Угоди №329 з компанією «Sea Launch SLC».

26 травня 1998 року між Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» та Міністерством фінансів України було укладено угоду про порядок відшкодування витрат державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань Держави, а також додаткові угоди до неї: № 1 від 24.09.2003 року; №2/13000-04/81-2 від 30.08.2004 року; №3/13000-04/81-3 від 29.09.2004 року; №4/28000-04/234 від 29.12.2006 року; №5/28000-04/234/5 від 28.01.2009 року; №6/28000-04/234/6 від 14.07.2009 року; №7 від 14.07.2011 року.

Між Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (Позичальник) та іноземними компаніями Colvis Finense Limited (Кредитор), First Manhattan Capital Group Limited (Передавач) укладено угоду про кредит під державну гарантію в розмірі 107 500 000 доларів США строком на 5 років.

Кредитні кошти Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» отримані в лютому 2004 року з кінцевим терміном погашення, включаючи відсотки, 02.02.2009 року.

Цільове використання коштів виділене для фінансування виробництва ракет «Зеніт» у межах програми «Морський старт» для їх постачання компанії Sea Launch Company.

Виконання зобов`язань ДП «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» цією кредитною угодою забезпечене Платіжною гарантією Міністерства фінансів України №27-304/166 від 27.05.1998 року.

У 2009 році Консорціум оголосив про банкрутство та фінансову реорганізацію.

У 2010 році рада директорів Консорціуму прийняла рішення про консолідацію 95% капіталу на користь російської ракетно-космічної корпорації «Енергія».

Відповідно до пункту 4.1 Додаткової угоди №7 від 14.07.2011 року до угоди від 26.05.1998 року, позичальник зобов`язується погасити заборгованість перед Гарантом рівними частинами протягом 10 (десяти) років, починаючи з 15.01.2016 року шляхом перерахування на користь Гаранта щоквартальних платежів у валюті Кредиту (або в національній валюті за офіційним курсом Національного Банку України на день здійснення платежу) на рахунок державного казначейства України з визначенням в платіжному дорученні призначення платежу, як погашення заборгованості згідно з угодою від 26.06.1998. Реквізити рахунку будуть повідомлені Гарантом Позичальнику додатково.

На суму заборгованості не нараховуються відсотки.

Належними для здійснення Позичальником щоквартальних платежів по погашенню Заборгованості перед Гарантом є 15 січня, 15 квітня, 15 липня та 15 жовтня.

Гарант до 31.12.2015 року надає позичальнику плановий графік платежів з відшкодування витрат державного бюджету.

На виконання листа Державної казначейської служби України від 17.03.2023 року №10-10-08/4618 «Щодо відшкодування державному бюджету витрат за кредитами, отриманими під державні гарантії» Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області оформлено та направлено на адресу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подання від 28.07.2023 року №7 щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитом, залученим під державні гарантії з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова»

Подання №7 від 28.07.2023 року видано на підставі постанови КМУ від 02.03.2011 року №174 для здійснення до ДП ВО «Південмаш ім. О.М.Макарова» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.07.2023 року у сумі - 3 686 935 534,24 грн., за офіційним курсом Національного Банку України встановленим на звітну дату 100 822 441,50 USD.

Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, подання №7 від 28.07.2023 року, внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», , заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 липня 2023 року в сумі 3 686 935 534,24 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленому на звітну дату 100 822 441,50 USD та в іноземній валюті, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, наказами Державної казначейської служби України, іншими актами законодавства України та діє на підставі положення про Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21 листопада 2011 року №120 (у редакції наказу Державної казначейської служби України від 10 травня 2018 року №141).

Відповідно до положень Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 №621, цей Порядок регламентує взаємовідносини органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями з метою забезпечення повноти надходжень до бюджетів та здійснення органами Казначейства та ДПС в межах повноважень контролю за надходженнями до бюджетів податків і зборів та інших платежів, у тому числі контролю за погашенням заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі (п.1 Порядку).

Щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, органи Казначейства надають у паперовому вигляді відповідним органам ДПС подання за формою згідно з додатком 1 до Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 174, щодо:

простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, на суму заборгованості з основного боргу, відсотків та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця у національній валюті з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом;

простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, заборгованості з основного боргу, відсотків, плати за надання гарантій та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця або на дату оформлення подання, у разі надходження коштів до державного бюджету, у національній валюті та валюті кредиту з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом.

Органами Казначейства оформлюються подання на стягнення з боржників простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, облік якої здійснюють органи Казначейства, крім заборгованості, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом України щодо відмови у стягненні заборгованості.

Щодо заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом щодо відмови у стягненні заборгованості, органи Казначейства щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, надсилають відповідним ГУ ДПС інформацію згідно з цим пунктом в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Про вжиті заходи щодо стягнення простроченої заборгованості органи ДПС щокварталу та за підсумками року не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформують відповідні органи Казначейства з наданням копій документів (постанови, ухвали, рішення суду тощо) (пункт 14 Порядку).

Відповідно до частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

02 березня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №174 «Питання обліку заборгованості в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками /фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості», якою затверджений Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.

Цей порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державною або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надавав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

Пунктом 3 даного порядку зазначено, що облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані. Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок відкритий у Державній казначейській службі.

Згідно з пунктом 8 Порядку, Мінфін подає Державній казначейській службі України щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом). Державна казначейська служба України на підставі інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету, щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.

Відповідно до пункту 15 цього Порядку, прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Здійснивши аналіз наведених норм, суд зазначає, що Міністерство фінансів України є органом, до повноважень якого входить облік простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії.

У взаємодії з Державною казначейською службою України, у терміни встановлені Порядком №174, Мінфін подає Державній казначейській службі України інформацію про зміну розміру існуючої простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, яка (ДКС України) в свою чергу щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.

У свою чергу, територіальні органи Державної казначейської служби України, які винесли відповідне подання, направляють його до органів Державної податкової служби задля вчинення останніми заходів щодо стягнення простроченої заборгованості.

Відповідач зазначає, що сформоване ним подання №7 від 28.07.2023 року носить обліковий та інформаційний характер, а тому воно не є індивідуальним актом, який би породжував будь-які правові наслідки.

Такі доводи відповідача зроблені з посиланням на правовий висновок, сформований Верховним Судом у справі №826/8966/14 за позовом Долинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл", треті особи - Управління Державної казначейської служби України у Новгородківському районі Кіровоградської області, Філія "Куцівський елеватор" Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" про стягнення коштів.

Так, дійсно, Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 року у справі №826/8966/14 зазначено, що саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою перед державою.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

У частині 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій) обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відтак, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Згідно предмета позову у справі №826/8966/14, мова йде про стягнення коштів у вигляді простроченої заборгованості перед державою, а тому Верховний Суд, в контексті предмета спору, дійшов висновку про те, що стягнення заборгованості повинно відбуватись саме на підставі первинної документації суб`єкта господарювання, а не на підставі подання, внесеного органами казначейської служби до органів ДПС.

При цьому Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 року у справі №826/8966/14 не надавалась оцінка поданню як індивідуальному акту.

Таким чином, правова позиція, викладена Верховним Судом у справі №826/8966/14, не може бути застосована до даних у цій справі правовідносин.

Як вже встановлено судом, оскаржуване подання видано на підставі постанови КМУ від 02.03.2011 року №174 для здійснення до ДП ВО «Південмаш ім. О.М.Макарова» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.07.2023 року у сумі - 3 686 935 534, 24 грн., за офіційним курсом Національного Банку України встановленим на звітну дату 100 822 441,50 USD та є актом індивідуальної дії, який може бути предметом оскарження, а Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в свою чергу, є належним відповідачем.

19 травня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та від 14.07.2020 року №769-IX.

Відповідно до Закону №769-IX за кредитом, залученим 2 лютого 2004 року в компанії "Colvis Finance Limited" (Великобританія) під державну гарантію, прийнято рішення реструктуризувати заборгованість за даним кредитом на таких умовах:

- підприємство погашає не сплачену станом на 1 січня 2021 року суму заборгованості перед державою щокварталу різними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року, відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України плану розвитку підприємства;

- на суму заборгованості не нараховуються відсотки. Відсотки, нараховані на суму заборгованості на день прийняття цього Закону, сплачуються в порядку, передбаченому для сплати заборгованості;

- штрафні санкції, нараховані на день прийняття цього Закону, списуються (ст. 1). Установлено, що підприємству надається державна підтримка у вигляді компенсації відсоткових ставок за кредитами, що залучаються підприємством для виконання своїх зобов`язань у рамках реалізації міжнародних договорів України, за рахунок коштів, передбачених у законі про Державний бюджет України на відповідний рік (ст. 2).

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих положень, Кабінету Міністрів України доручено:

- забезпечити унормування порядку списання заборгованості державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова", передбаченого пунктом 3 цього розділу;

- прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону;

- привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

- забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону затвердити план розвитку державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова", визначений статтею 1 Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова", а також впродовж п`яти років забезпечувати щорічне (до 1 лютого) інформування Верховної Ради України про виконання цього плану.

Тобто, цим Законом визначено порядок та строки сплати простроченої заборгованості позивача перед державною за кредитом, наданим під державні гарантії та унормовано, що обов`язок позивача щодо сплати цієї заборгованості виникає лише з 2025 року, а сплата повинна відбуватись щокварталу рівними частинами протягом 10 років.

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. При цьому, вжите законодавцем формулювання на підставі означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. У межах повноважень означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. У спосіб означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби (постанова ВП ВС від 19 жовтня 2023 року у справі № 9901/43/21).

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.

Пунктом 3 частини 1 статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин.

Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Тож, спірне в даній справі подання, як акт індивідуальної дії, винесене відповідачем всупереч вимогам наведеного закону, адже, станом на час його (подання) складання та направлення до органу ДПС, у позивача не виник обов`язок щодо сплати цієї заборгованості, а заборгованість не набула статусу простроченої.

Наразі Кабінетом Міністрів України не виконані вимоги Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та №769-IX.

До того ж, суд критично ставиться до доводів Міністерства фінансів України щодо відсутності станом на час внесення подання затвердженого Кабінетом Міністрів України плану розвитку Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" з огляду на таке.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону №769-IX від 14.07.2020 року (яким внесено зміни до Закону №3396) Кабінету Міністрів України доручено: забезпечити унормування порядку списання заборгованості державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", передбаченого пунктом 3 цього розділу; прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону затвердити план розвитку державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", визначений статтею 1 Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", а також впродовж п`яти років забезпечувати щорічне (до 1 лютого) інформування Верховної Ради України про виконання цього плану.

Станом на час внесення подання №7 від 28.07.2023 року Кабінетом Міністрів України не виконані вимоги Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 №1987-VIII та №769-IX, у зв`язку з чим позивачем подано відповідний позов про визнання протиправною бездіяльність КМУ та зобов`язання вчинити певні дії, а саме, виконати вимоги означених законів, спрямованих на реструктуризацію заборгованості перед державою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №160/9860/22, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 року, адміністративний позов Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" до Кабінету Міністрів України, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство фінансів України; третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України; третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне космічне агентство України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та вирішено:

Визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не виконання в повному обсязі вимог Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" від 19.05.2011 року №3396-VI, зі змінами та доповненнями, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" від 23.03.2017 р. № 1987-VIII, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" від 14.07.2020 року №769-IX.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України виконати вимоги Закону України "Про фінансове оздоровлення" державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" від 19.05.2011 року №3396-VI, зі змінами та доповненнями, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" від 23.03.2017 року №1987-VIII, Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" від 14.07.2020 року №769-IX, а саме: забезпечити державне підприємство Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" державними замовленнями, у тому числі державними оборонними замовленнями, виходячи з можливостей державного бюджету; забезпечити унормування порядку списання заборгованості державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова", передбаченого пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" від 14.07.2020 року №769-IX; прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" від 14.07.2020 року №769-IX; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" від 23.03.2017 року №1987-VIII та Законом України "Про внесення змін до Закон у".

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.10.2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі №160/9860/22.

Рішення у справі №160/9860/22 набрало чинності 16.05.2023 року.

Станом на час розгляду цієї справи відсутні докази щодо виконання Кабінетом Міністрів України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року в справі №160/9860/22, відповідно, відсутній затверджений Кабінетом Міністрів України план розвитку державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", визначений статтею 1 Закону України "Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" від 19.05.2011 року №3396-VI.

Разом з тим, невиконання Кабінетом Міністрів України приписів Закону №769 та судового рішення у справі №160/9860/22, не може бути підставою для виникнення у позивача обов`язку зі сплати заборгованості станом на 01 липня 2023 року, всупереч приписам Закону №3396, в редакції Закону №769.

Підсумовуючи, суд зазначає, що Законом №3396 врегульовано реструктуризацію заборгованості позивача перед державою, тобто визначено відповідний порядок сплати кредитних коштів, отриманих під державні гарантії, зокрема, визначено строки сплати, періодичність сплати та частки сум, які підлягають погашенню у відповідний період часу.

Разом з тим, існування спірного подання має відповідні правові наслідки для позивача у вигляді фактичної підстави для органу ДПС для реалізації повноважень щодо стягнення з позивача зазначеної у поданні суми заборгованості перед державою.

Отже, приймаючи до уваги наведене, суд вважає за необхідне зазначити, що дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з внесення Подання №7 від 28.07.2023 року є протиправними, оскільки вчинені в порушення норм Конституції України, Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства "Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та №769-IX, якими визначено, що заборгованість, яка рахується за позивачем перед державою станом на 1 січня 2021 року, сплачується щокварталу рівними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року.

Натомість, відповідачем застосований підзаконний нормативний акт - постанова КМУ від 02.03.2011 року №174, яка, до того ж, не регулює питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 2004 році.

Тому, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування Подання №7 від 28.07.2023 року, внесеного Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 липня 2023 року у сумі 3 686 935 534,24 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленому на звітну дату 100 822 441,50 USD та в іноземній валюті, є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області утриматися від дій, спрямованих на внесення подання про здійснення до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії до 01.04.2025 року, суд зазначає, що КАС України не встановлює можливості захисту прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, та не може ґрунтувати свої висновки на припущеннях щодо можливих порушень прав та інтересів позивача у майбутньому.

Наведене виключає можливість задоволення позовної вимоги в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова".

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 29524,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приватбанк" №4461 від 05.10.2023 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () судових витрат у розмірі 26840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень нуль копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, 2. Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування подання, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Подання №7 від 28.07.2023 року Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 липня 2023 року у сумі 3 686 935 534,24 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату 100 822 441,50 USD та в іноземній валюті.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () судові витрати у розмірі 26840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 10 травня 2024 року.

Суддя В.М. Олійник