Справа № 711/1803/24
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/1803/24 Суддя (судді) першої інстанції: Демчик Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про припинення протиправних дій, відновлення порушених конституційних прав на отримання страхових виплат,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про припинення протиправних дій, відновлення порушених конституційних прав на отримання страхових виплат.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2024 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про припинення протиправних дій, відновлення порушених конституційних прав на отримання страхових виплат передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на п`ятнадцять днів.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2024 року без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про припинення протиправних дій, відновлення порушених конституційних прав на отримання страхових виплат, в якому просив:

- «прийняти до уваги, що даний позов він подає тільки дякуючи поліцейським які оказались розумнішими за ОСОБА_2 , яка їх викликала, опустивши стволи поставили автомати на запобіжник;

- прийняти ці уточнення позову для поновлення провадження та витребувати від відповідачів матеріали нібито перевірок його 50 заяв і віз на них, допуск йому до яких ОСОБА_3 ОСОБА_4 злочинно заборонили, а також недосформовану справу №25, так як боротьба з корупцією та іншими правопорушеннями, що посягають на честь, гідність, життя та здоров`я, є однією з основних функцій держави;

- признати направленні йому 50 нісенітниць замість законних відповідей на виконання Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» та невиконання судових рішень, які спричинили йому тяжкі моральні страждання, як неправомірні, а як наслідок самі дії протиправними, які свідчать не лише про те, що відповідачі недотримуються конституційних положень та покладених на них державою обов`язків, а взагалі їх ігнорують чекаючи смерті позивача. Їх посилання на Закон України «Про звернення громадян» безпідставні, так як не виконуються правові норми ст. 19 і він не отримує «письмові повідомлення ... суть прийнятого рішення, роз`яснення порядок оскарження прийнятого рішення», що є підставою для признання їх також протиправними;

- признати дії відповідачів під час так званих особистих прийомів згідно ст.3 Європейської конвенції з прав людини - поводження, яке спричиняє не фізичне, а психічне страждання, принижує гідність, повинно бути кваліфіковане - як нелюдське поводження;

- зобов`язати відповідача призначити та здійснити страхові виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробний та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області одноразову допомогу по встановленій стійкій втраті 70% професійної працездатності, суму заборгованості з дати встановлення 70% втрати працездатності по щомісячним виплатам компенсації втрати частини заробітної в зв`язку з порушенням термінів її виплат станом на дату прийняття судом рішення по даному клопотанню, грошову суму за моральну шкоду;

- допустити негайне виконання постанови в розмірі щомісячної виплати компенсації;

- приєднати справи Придніпровського районного суду справи №711/12517/14-а та №823/3413/14 для якісного, повного та об`єктивного розгляду позову».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2024 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про припинення протиправних дій, відновлення порушених конституційних прав на отримання страхових виплат передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Частиною 1 ст. 22 КАС України передбачено, що місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів встановлено статтею 20 КАС України.

Згідно ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам предметно підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою статті 20 КАС.

Згідно ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Вказані позовні вимоги не є адміністративним позовом з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, не є адміністративною справою, пов`язаною з виборчим процесом чи процесом референдуму, адміністративною справою, пов`язаною з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, адміністративною справою з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої ст. 20 КАС України, адміністративною справою щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», тому даний позов не підлягає розгляду місцевим загальним судом.

Натомість, як вбачається зі змісту позовних вимог, серед іншого позивач просить: «зобов`язати відповідача призначити та здійснити страхові виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробний та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Зазначена вимога відноситься до підсудності окружного адміністративного суду.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 21 КАС України, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КАС України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 29 КАС України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративна справа №711/1803/24 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про припинення протиправних дій, відновлення порушених конституційних прав на отримання страхових виплат підлягає розгляду Черкаським окружним адміністративним судом, а, отже, ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2024 року є правомірною.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.