Справа № 727/2889/24
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2889/24
Провадження № 2-а/727/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судового засідання Вакарчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (; адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 4, м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови серії ІНА №1636077 від 11.03.2024 року про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ІНА №1636077 від 11.03.2024 року про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що 11.03.2024 року поліцейською 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області рядовою поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ІНА № 1636077 від 11.03.2024 року. Зазначає, що згідно вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що 11.03.2024 р. о 12:29:27 водій керував ТЗ, обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив пункт 2.3 ПДР.

Стверджує, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки 11.03.2024 року близько 12:30 він рухався трасою М-19 450 км, село Звенячин, на автомобілі марки «Land Rover Range Rover» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , і транспортний засіб зупинила поліцейська 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 . Проте вказує на те, що натомість до нього підійшли працівники ТЦК з вимогою пред`явити військово-облікові документи. Зазначає, що після розмови з предсатавниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки автомобіль зупинила поліцейська, він попросив її підійти та пояснити підставу такої зупинки. Позивач вважає, що працівник поліції сприяла діяльності ТЦК та СП й попри його волю розповсюджувала його персональні дані, які він їй надав. Зауважує також на тому, що поліцейська не роз`яснила йому права та обов`язки, не надала можливість скористатись послугами адвоката та не ввімкнула запис на нагрудній камері до поки він не зробив зауваження і вимагав включити камеру для фіксації її поведінки.

Позивач стверджує, що до зупинки на блокпості був пристебнутим. Вважає, що дії поліцейської є незаконними та такими, що суперечать правилам етичної поведінки поліцейських. Відтак, посилаючись на вищевикладене, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ІНА №1636077 від 11.03.2024 року з підстав незаконності, необґрунтованості та неповного з`ясування обставин справи. Судові витрати покласти на відповідача.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.03.2024 року по справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

15.04.2024 року представник відповідача Маланчук М. направив до суду відзив на позов, у зв`язку з тим, що категорично не погоджується з позовними вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Вказує на те, що підставою для зупинки та перевірки документів була ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та у відповідно до п.10 Постанови Кабінету міністрів України від 29 грудня 2021 р. №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану»: уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в?їзду-виїзду, що, відповідно, є підставою для перевірки документів, визначених у п.п. 2.1 Правил дорожнього руху України, а також у відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно, вимоги поліцейських, стосовно перевірки документів у ОСОБА_1 були законними та відповідали нормам чинного законодавства України, так як позивач здійснював проїзд через блокпост, розташований на ДСПП «Звенячин». Зазначає, що долучений відеозапис містить файл під назвою export-3txnb, на якому зафіксовано період від моменту зупинки транспортного засобу, розгляду справи про адміністративне правопорушення до вручення копії постанови під особистий підпис позивача ОСОБА_1 , чим було завершено розгляд справи, а тому відеозйомка велася безперервно, в рамках чинного законодавства згідно ст. 40 ЗУпНП, про що було повідомлено позивачеві. Відтак, доводи позивача щодо незаконної зупинки та перевірки документів спростовуються вищевикладеним. Разом з цим, стверджує, що із зазначеного вище відеозапису вбачається те, що на момент зупинки позивач не був пристебнутий паском безпеки, до того ж в подальшому визнав даний факт, що зафіксовано на відеозаписі.

Позивач ОСОБА_1 , та в його інтересах представник, адвокат Рожок Л.П. у судове засідання не з`явилися, однак останньою скеровано до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідач Департамент патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учас-ника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цьо-го засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 77 КАС України вказано, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Судом належними дослідженими доказами встановлено, що постановою серії ІНА № 1636077 від 11.03.2024 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення вимог п. 2.3 «в`Правил дорожнього рухуУкраїни, а саме, що 11.03.2024 року о 12:29:27 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 Кодексу України. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 510 гривень (а.с.10-12). Не погоджуючись із оскаржуваною постановою позивач направив до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області скаргу на дії працівника поліції від 21.03.2024 року (а.с.8-9).

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.2.3 «в» Правил дорожнього руху зазначено, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Диспозицією ст.121 ч. 5 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про проти-правність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відпо-відача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопору-шення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопору-шення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністра-тивне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної від-повідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання-ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, ві-деозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагля-ді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки до-рожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доку-ментами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміні-стративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Для підтвердження вчинення позивачем правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові, відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, подав до суду відзив на позов до якого було долучено відеозапис export-3txnb із боді-камери працівника поліції.

Під час дослідження наданого відповідачем відеозапису, судом встановлено, що починаючи із 00 хв. 10 сек. зафіксовано рух транспортного засобу «Land Rover Rang Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , на 00 хв. 18 сек. автомобіль зупиняється біля працівника поліції, тобто з даного моменту зафіксовано той факт, що даним авто керує саме ОСОБА_1 та керує із не пристебнутим ременем безпеки. Із відеозапису, а саме 00 хв. 19 сек., не вбачаються будь-які маніпуляції позивача щодо відстебування ременя безпеки саме після зупинки його транспортного засобу.Тобто, з наведеного слідує, що на момент зупинки транспортного засобу позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Окрім цього, на 08 хв. 19 сек. відеозапису вбачається, як позивач пояснює поліцейським причину того, чому він їхав будучи не пристебнутим: «Лиш виїхали».

Позивач стверджує, що працівник поліції не роз`яснила йому права та обов`язки, не надала можливість скористатись послугами адвоката та не ввімкнула запис на нагрудній камері до поки він не зробив зауваження і вимагав включити камеру для фіксації її поведінки.

Однак вказані доводи позивача також спростовуються обставинами, що були встановлені при дослідженні вищезазначеного відеозапису. Оскільки, з 10 хв. 25 сек. поліцейська ОСОБА_2 ознайомлює позивача з правами та обов`язками, а на 12 хв. 50 сек. позивач отримує копію постанови серії ЕНА №1636077 під особистий підпис.

Таким чином, судом встановлено, що в діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки доводи позивача фактично були спростовані в судовому засіданні під час дослідження відеозапису з нагрудного відео реєстратор, на якому міститься файл під назвою export-3txnb, на якому відповідно зафіксовано період від моменту зупинки транспортного засобу, розгляду справи про адміністративне правопорушення до вручення копії постанови під особистий підпис ОСОБА_1 , чим було завершено розгляд справи. Тобто, відеозйомка велася безперервно, в рамках чинного законодавства згідно ст. 40 ЗУпНП.

Крім цього, судом встановлено, що вимоги поліцейських, стосовно перевірки документів у позивача ОСОБА_1 були законними та відповідали нормам чинного законодавства України, так як позивач здійснював проїзд через блокпост, розташований на ДСПП «Звенячин».

Згідно статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету міністрів України від 29 грудня 2021 р. №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану»: уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в?їзду-виїзду, що, відповідно, є підставою для перевірки документів, визначених у п.п. 2.1 Правил дорожнього руху України, а також у відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд вважає, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи наявні документи та матеріали, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивачем не надано суду будь яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти, викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510.00 грн. відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ІНА №1636077 від 11.03.2024 року на ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП, винесена інспектором у відповідності до вимог чинного законодавства та відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викдаденого та керуючись ст. ст. 247, 251,258, 289, ч.1 ст.293 КУпАП,

ст.ст. 9,72-77,132, 242,244-246,257,271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Департамент патрульної поліції (; адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 4, м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови серії ІНА №1636077 від 11.03.2024 року про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів (ст.286 КАС) України), з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 17.05.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.