Справа № 320/846/22
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

15 травня 2024 року

м. Київ

справа №320/846/22

адміністративне провадження № К/990/18501/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року (суддя Щавінський В.Р.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (колегія у складі суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.)

у справі № 320/846/22

за позовом Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач, Департамент) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просилосуд припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) «Реконструкція нежитлового приміщення №2 з розділенням на два окремих нежитлових приміщення №2/1 та №2/2 на АДРЕСА_1 » від 06.07.2021 №КВ 84.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024, у задоволенні позову відмовлено.

09.05.2024 Департамент подав касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 13.05.2024, в якій просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Як на підставу касаційного оскарження позивач покликається на пп. а п.2 ч.5 ст. 328 КАС України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики), оскільки суди першої та апеляційної інстанцій фактично вказали, що при встановленні органом державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення недостовірних даних у поданих замовником будівництва повідомленні про початок виконання будівельних робіт, що дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, в розумінні ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, ст. 376 Цивільного кодексу України, такий орган не має права на реалізацію свої повноважень, визначених ч. 2 ст. 39-1 України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI.

Покликається на постанови Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №640/18400/18, від 17.10.2023 у справі №440/12326/21, від 24.02.2024 у справі №640/31320/20, від 24.11.2021 у справі №420/998/21, від 07.03.2023 у справі №420/9217/21, від 29.03.2023 у справі №640/1990/22.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Справу було розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Цей принцип конкретизований у положеннях ч. 1 ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й ч. 1 ст. 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках. Тому, вирішуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед повинен з`ясувати чи належить справа, в якій подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

КАС України встановлює диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема, й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень в них.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Визначені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені для можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Суд критично оцінює посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №640/18400/18, від 17.10.2023 у справі №440/12326/21, від 24.02.2024 у справі №640/31320/20, від 24.11.2021 у справі №420/998/21, від 07.03.2023 у справі №420/9217/21, від 29.03.2023 у справі №640/1990/22, з огляду на те, що обставини цих справ та справи №320/846/22 є відмінними.

Скаржник на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями ч. 2 ст. 341 КАС України.

При цьому у касаційній скарзі не обґрунтовано підстав для касаційного оскарження, передбаченого п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України.

Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

З огляду на зазначене Суд дійшов висновку що касаційна скарга не містить вагомих аргументів, які б вказували на те, що розгляд такої справи матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в постанові суду апеляційної інстанції, не дає підстав для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Цих або інших подібних передумов допуску справи незначної складності до касаційного провадження касаційна скарга не містить.

Отже, заявник не довів, і колегія суддів також не встановила виняткових обставин, зазначених у п. 2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №320/846/22.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб