Справа № 598/2782/23
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/2782/23
провадження № 2-а/598/11/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі судді Гудими І.В., розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8192077 від 23 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про адміністративне правопорушення ЕАТ №8192077 від 23 листопада 2023 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 листопада 2023 року його, згідно із вищевказаною постановою, булопритягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень. Із змісту оспорюваної постанови вбачається, що він 23 листопада 2023 року о 10 годині 02 хвилин в м.Збараж по вул.Чорновола, 26 керував транспортним засобом в якого був відсутній передній держаний номерний знак, а саме не був закріплений не в встановленому для цього місці, чим порушив п.2.9 в ПДР України. Разом з тим, він не погоджується з таким рішенням, та стверджує, що вказаного правопорушення не вчиняв, оскільки відповідач виніс постанову всупереч ст.280, ст.251 та ч.6 ст.258 КпАП України без належного доказу, що підтверджував би факт вчинення адмінправопорушення та порушення всіх можливих прав позивача, в тому числі права на правничу допомогу, що є неприпустим. В зв`язку з чим вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

25 січня 2024 року ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області у даній адміністративні справі ухвалено замінити неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

02 лютого 2024 року до суду від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву в якому просять в задоволенні позову відмовити, оскільки позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства, а тому даний позов є безпідставним.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8192077 від 23 листопада 2023 року, що винесена поліцейським відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Чорноусом М.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23 листопада 2023 року о 10 годині 02 хвилин в м.Збараж по вул.Чорновола, 26 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN ГОЛЬФ ПЛЮС» в якого був відсутній передній держаний номерний знак, а саме не був закріплений у встановленому для цього місці, чим порушив вимоги п.2.9 в ПДР України.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, що узгоджується із п.1.3 Правил, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В силу положень ст.222 КпАП України органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пп.«в» п.2.9 Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ч. 1 ст. 121-3 КпАП України передбачено, що до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа, яка здійснювала керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 70-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідачем разом із відзивом, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, надано до суду DVD-диск з відеозаписом виявлення факту адміністративного правопорушення.

Дослідивши вказаний відеозапис, зокрема відео з нагрудної бодікамери працівника поліції судом встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього державного номерного знака.

Суд звертає увагу на те, що на відеозаписі сам позивач, не заперечував щодо того, що він керував транспортним засобом без переднього державного номерного знака, який не був закріплений, а знаходився в салоні.

ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. ЗНАКИ НОМЕРНІ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» розроблені Технічним комітетом стандартизації «Дорожній транспорт» (ТК 80), прийняті та є чинними за наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 21 грудня 2019 р. № 465 з 2020-03-16. Цей стандарт розроблено згідно з правилами, установленими в національній стандартизації України на заміну ДСТУ 4278:2012.

Цей стандарт установлює типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування номерних знаків (далі знаки) для: транспортних засобів усіх типів, які призначено для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та підлягають державній реєстрації та обліку: автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трицикпів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів; транспортних засобів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту; транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування: великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. Дозволено закріплювати на транспортні засоби знаки, виготовлені згідно з попереднім виданням цього стандарту.

Так, відповідно до розділу 4 даного стандарту кількість знаків на ДТЗ (дорожніх транспортних засобах) повинна становити, зокрема, на автомобілях: два знаки.

Знаки на транспортні засоби встановлюються в передбачених конструкцією місцях, вказаних підприємством-виробником.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що на транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають встановленим вимогам. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації.

Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2021 №166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 р. за №353/35975 "Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів" затверджено Вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та Єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів. Зокрема, розділом восьмим даного Наказу (правила застосування знаків) визначено наступне:

Кількість знаків на транспортних засобах повинна становити:

- на автомобілях - два знаки;

- на тракторах, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машинах, сільськогосподарській техніці та інших механізмах - один знак;

- на мотоциклах, моторолерах, мотоколясках, квадроциклах, трициклах, прирівняних до них транспортних засобах, мопедах, причепах, напівпричепах - один знак;

- на великотоннажних транспортних засобах та інших технологічних транспортних засобах - один знак.

Отже, вище зазначеними нормами чітко визначено, що на автомобілях необхідно встановлювати два державних номерних знаки. В той же час, як вбачається з оскаржуваної постанови на автомобілі під керуванням позивача був встановлений один державний номерний знак, який розміщувався позаду автомобіля.

Як зазначено вище, згідно з частиною першою статті 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, у позовній заяві позивач фактично не заперечує факт відсутності, станом на час складання постанови про адміністративне правопорушення, на автомобілі переднього державного номерного знаку.

Вказані обставини підтверджуються й наявними у матеріалах справи відео доказами, доданими відповідачем до відзиву.

Згідно з статтей 29, 33 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» передбачено підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Так, забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі: порушення вимог щодо їх переобладнання; порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв; виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення.

Відтак, позивач при експлуатації транспортного засобу зобов`язаний забезпечити відповідність його технічного стану, зокрема, наявність номерних знаків у відповідності до вимог нормативно-правових актів, а посилання останнього на те, що останній рухався на транспортному засобі до супермаркету з метою його подальшого приведення до належного стану, критично оцінюються судом та свідчить про намагання позивачем ухилитися від адміністративної відповідальності, належного та відповідального виконання обов`язку щодо обладнання транспортного засобу номерними знаками у відповідності до вимог законодавства.

Разом з тим, посилання позивача в позовній заяві з приводу того, що інспекторами поліції не надано можливості скористатись правовою допомогою судом оцінюються критично оскільки, як слідує з оглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери інспектора поліції позивачу будь-яких перешкод з приводу можливості скористатись правовою допомогою інспекторами поліції не здійснено, при цьому позивачем не заявлялось клопотання про необхідність скористатись правовою допомогою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8192077 від 23 листопада 2023 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки винесена на підставі доказів які доводять факт вчинення правопорушення, а тому постанову суб`єкта владних повноважень необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення, у зв`язку із чим слід відмовити у задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 257, 262, 286, 292, 293 КАС України, ч.1 ст.121-3, ст.ст.247, 251, 268 КпАП України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8192077 від 23 листопада 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне рішення суду складено 10 травня 2024 року.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА