Справа № 120/8241/22
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

13 травня 2024 р. Справа № 120/8241/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

за участю:

секретаря судового засідання: Антонюк О.М.,

представника заявника: Лещенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1

за позовом: ОСОБА_2

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.11.2022 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 , відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2022 за № ХЛ45173, з урахуванням зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з врахуванням раніше виплачених сум із 01.04.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2022 за № ХЛ45173, з урахуванням зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії з 01.04.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

25.04.2024 надійшла заява ОСОБА_1 , який є сином та спадкоємцем ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування вказано, що за життя ОСОБА_2 залишив заповіт на ім`я свого сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому заповідав все своє майно. Вказав, що 16.01.2024 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 3-29 на спадкове майно, яке складається з суми заборгованості згідно рішення Вінницького окружного суду у справі № 120/8241/22 від 24.11.2022 року, яка становить 213751,80 грн, що належала померлому на підставі повідомлення, виданого Головним управління ПФУ у Вінницькій області 11.12.2023 року за № 0200-0505- 8/123061.

Ухвалою від 29.04.2024 заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.05.2024.

В судовому засіданні 13.05.2024 представник заявника підтримала заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Належним чином повідомлений представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не прибув, натомість подано заяву про проведення судового засідання у його відсутність.

Визначаючись щодо поданої заяви суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 4 статті 379 КАС України).

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини 1 статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

При цьому, як слідує з матеріалів доданих до заяви, в листі ГУПФУ у Вінницькій області від 11.12.2023 вказано, що за пенсійною справою ОСОБА_2 , який отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та помер 05.05.2023року, недоотримана пенсія відсутня, за виплатою недоотриманої пенсії члени сім`ї не звертались.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.05.2023 по справі №420/288/21, від 21.11.2023 у справі № 420/25799/21.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 у справі №520/926/21 та від 27.09.2023 у справі №420/16546/21 та від 05.12.2023 у справі №420/18164/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, аналогічні правові висновки викладені у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі № 240/29326/21, від 11.03.2023 у справі №240/6719/21 та постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №420/11845/22.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 379 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі складена: 17.05.2024 р.

Суддя Крапівницька Н. Л.