Справа № 346/1232/24
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1232/24
Провадження № 2-а/346/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради Івано-Франківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису ), -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою від 19.10.2023 року серії КМ №0036061 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В даній постанові вказано, що 05.09.2023 року о 13:25 год. в м. Коломия, по вул. Нагірного, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Audi», номерний знак « НОМЕР_1 », та здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 Зупинка заборонена , чим порушила п. 8.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 ПДР України.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності є безпіставним та необгрунтованим

Позивач вказує, що притягаючи її до відповідальності, інспектором не було встановлено обставин, які підлягають обов`язковому з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, з початком повномасштабного вторгнення вона передала свій автомобіль на потреби Збройних Сил України, однак, така передача відбулась без належного юридичного оформлення документів. 05.09.2023 року вона перебувала на своєму робочому місці в середній школі № 68, що в м. Київ, по вул. Білицька, 41/43, а тому фізично не могла бути в м. Коломия. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів вчинення нею адміністративного правопорушення. На одному із фотознімків, на які посилається інспектор як на підтвердження факту порушення, доступ до яких можна отримати просканувавши відповідний ідентифікатор доступу, зображено автомобіль марки «Audi», а на іншому знак 3.34 Зупинка заборонена , однак, автомобіль на цьому фото відсутній, у зв`язку з чим неможливо встановити чи знаходиться він в зоні дії цього знаку та за якою саме адресою зроблені ці фотознімки, відсутня прив`язка до GPS координат, як самого знаку, так і автомобіля, не зрозуміло стоїть останній чи рухаєтьсяю. Крім того, інспектором не вжито заходів для належного повідомлення її про винесення оскаржуваної постанови, а про її існування вона дізналась лише 27.02.2024 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2024 року. Тому позивач просить поновити процесуальний строк звернення з даним позовом та скасувати оскаржувану постанову.

12.04.2024 року представник відповідача Д. Мельничук подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що головним спеціалістом-інспектором з паркування ОСОБА_2 під час обстеження території м. Коломия 05.09.2023 року о 13:25 год. зафіксоване порушення автомобілем марки «Audi», номерний знак « НОМЕР_1 », зупинки в зоні дії знаку 3.34 Зупинка заборонена в м. Коломия, по вул. Нагірного, Івано-Франківської області, чим порушено п.8.4 «в» ПДР України. Згідно зі ст.251 КУпАП доказом зазначеного правопорушення є фото фіксація, здійснена вказаним інспектором на технічний засіб САТ S41 54239 цього транспортного засобу, яку можна переглянути, відсканувавши QR-код або ознайомитись на сайті https://parking.kolrada.gov.ua. Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Таким чином, без юридичного підтвердження інспектор з паркування не міг дізнатися, що даний транспортний засіб передано на потреби ЗСУ. На запит останнього ТСЦ №2643 МВС України повідомило, що власником зазначеного автомобіля є позивач, а тому інспектор виніс щодо неї оскаржувану постанову. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі, без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте, відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно з частиною 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії КМ № 0036061 від 05.09.2023 року (Вих. №5743 від 19.10.2023 року) позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. В цій постанові вказано, що 05.09.2023 року б 13:25 год. в м. Коломия, по вул. Нагірного, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Audi», номерний знак « НОМЕР_1 », та здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 Зупинка заборонена ; фотозйомка ( відеозапис ) правопорушення здійснено спецзасобом марки CAТ S41 ( 54239) (а.с. 18).

Державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшком В.В. 26.02.2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74258326 щодо виконання вищевказаної постанови (а.с. 15-16).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 (а.с.17).

Згідно з даними копії довідки №33/01-30, виданої загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів Середня загальноосвітня школа №68 Подільського району м. Києва Подільської районної в місті Києві державної адміністрації 27.02.2024 року, ОСОБА_1 працює у вказаному навчальному закладі на посаді вчителя початкових класів; 05.09.2023 року та 19.10.2023 року вона перебувала на робочому місці згідно з графіком роботи вчителя початкових класів (08:00 год. 14:30 год. ( а.с. 13 )).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.4 «в» ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до Правил дорожнього руху, до заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Його дія поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише утому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. На підтвердження порушення позивачем Правил Дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати зокрема відеозапис події, фотокартки. Сам по собі опис подій адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного суду по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року.

Відповідно до примітки ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

Отже, сама по собі фотографія, навіть поруч з будь-яким нерухомим об`єктом, не може бути беззаперечним доказом наявності усіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, вона повинна містити такі ознаки, і при чому всі.

Однак, на долучених до відзиву фотознімках відсутня інформація про порушення позивачем вимог ПДР України, що визначені знаком 3.34 «Зупинку заборонено». Із зазначених фото вбачається, що біля дорожнього знаку "Зупинку заборонено" відсутній автомобіль позивача марки «Audi», номерний знак « НОМЕР_1 », а автомобілі на задньому фоні з даного фото неможливо ідентифікувати (а.с. 82). Водночас, з фотографій, на яких зображено вказаний автомобіль, відсутній знак "Зупинку заборонено" (а.с. 83-85).

Відповідно до зазначеного у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання щодо перегляду правопорушення шляхом відсканування QR-коду (при його відтворенні містяться ідентичні фото), аналогічно відсутня можливість встановити конкретні нерухомі об`єкти та/або географічні координати, які давали б суду змогу чітко визначити місце розташування автомобіля позивача по відношенню до зони дії знаку 3.34.

Жодних інших доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем ПДР ані постанова, ані відзив на позовну заяву не містять.

Враховуючи вимоги ч. ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів перед судом правомірність свого рішення та висновку про те, що позивач вчинила діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді порушення ПДР України. Отже, відповідач прийняв рішення у формі постанови не на підставі закону, зокрема, примітки до ст.14-2 КУпАП (тобто за відсутності належних доказів наявності усіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП у діянні позивача), а тому прийняв рішення, з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем вказаний обов`язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачу слід поновити строк для звернення до суду з позовом, оскільки вона вказала в поданій заяві, що ознайомилась з оскаржуваною постановою лише 27.02.2024 року після отримання повідомлення з відділу ДВС щодо її примусового виконання, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі наведеного, та ст.ст. 251, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 4, 6 12, 19-20, 72-77, 121, ч. 4 ст. 229, ст.ст. 244-246, 250, 255, 286, 292, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

поновити процесуальний строк для звернення з даним позовом.

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії КМ №0036061 від 05.09.2023 року (Вих. №5743 від 19.10.2023 року), винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу муніципальної інспекції міської ради ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділ муніципальної інспекції Коломийської міської ради, 78203, м. Коломия, прос. Грушевського, 1Б, Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 17 травня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.