Справа № 620/8185/22
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8185/22 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії та виплаті недоплачених сум пенсії померлого чоловіка.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 07.09.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , взявши для розрахунку довідку від 27.09.2021 за №ФЧ51338 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 05.03.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням виплачених сум.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 , суму заборгованості по невиплаченій пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , яка утворилась внаслідок щомісячної недоплати пенсії за період, з 01.04.2019 по 03.07.2022 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі №620/17755/21, як таку, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю та виплатити недоплачену частину допомоги на поховання чоловіка.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 07.09.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , взявши для розрахунку довідку від 27.09.2021 за №ФЧ51338 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 05.03.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок виплаченої ОСОБА_1 допомоги на поховання чоловіка ОСОБА_2 , взявши для розрахунку розміру пенсії довідку від 27.09.2021 за №ФЧ51338 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 05.03.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить змінити вказане судове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Станом на 16 травня 2024 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.10.2021 ІНФОРМАЦІЯ_1 підготовлено та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку від 27.09.2021 за №ФЧ51338 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії. Розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 згідно оновленої довідки з врахування додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) складає 15 984,75 грн.

25.10.2021 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 27.09.2021 за №ФЧ51338.

19.11.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії, вказавши, що пенсія виплачується згідно з чинним законодавством.

14.02.2022 Чернігівським окружним адміністративним судом розглянуто справу № 620/17755/21 та задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок основного розміру пенсії з 01.04.2019 та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.07.2022.

З 07.09.2022 дружина померлого ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 отримує пенсію в зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка відповідно до ст. 36 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пенсія по втраті годувальника нарахована в розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка. Для розрахунку пенсії ОСОБА_1 взята сума грошового забезпечення померлого чоловіка в розмірі 7725,00 грн. замість 15 984,75 гри., тобто без врахування додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначені гарантії з приводу соціального забезпечення громадян щодо виплати пенсій закріплені у Законі України від 09 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).

Частиною 1 ст. 61 Закону № 2262-XII встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, вищевказаними положеннями запроваджено спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера.

Судом першої інстанції встановлено, а відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , останньому за його життя була перерахована, але не виплачена пенсія, призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та на підставі рішення суду по справі № 620/17755/21.

Так відповідач відмовляючи позивачу у виплаті недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, на виконання рішення Чернігівським окружного адміністративного суду від 14.02.2021 у справі № 620/17755/21, зазначив, що в даному випадку судове рішення, яке набрало законної сили, стосується лише особи, відносно якої воно ухвалене.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 та проживала разом з ним на день його смерті, що підтверджується листом Комітету самоорганізації населення №6 мікрорайону військових містечок №12 та №17 Прилуцької міської ради Чернігівської області від 29.08.2022 року № 024/6-09.

Колегія суддів звертає увагу, що сума, яка нарахована відповідно до рішення суду є пенсією ОСОБА_2 , яку відповідачем не було своєчасно нараховано та виплачено, а отже відповідач відмовляючи позивачу у виплаті даної пенсіє діяв з порушенням вимог ст. 61 Закону№ 2262-XII, оскільки зазначена стаття визначає, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються, зокрема, дружині.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Абзацом третім пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

У відповідності до абзацу першого пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказаний підхід суду щодо застосування статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб підтверджено Верховним Судом у постанові від 16 травня 2023 у справі № 420/288/21.

Відтак, позивач як дружина померлого, відповідно до статті 61 Закону № 2262-XII має право на отримання недоодержаної останнім суми пенсії, а відповідач - обов`язок щодо її виплати.

Вказане дає підстави для висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виплати позивачу на підставі статті 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю її чоловіка.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 620/17755/21, яке набрало законної сили підлягає виконанню у відповідності до вимог статей 129, 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII та статті 14 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній частині рішення та є підставою для його скасування у зазначеній частині.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині задоволення позовних вимог, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи в оскаржуваній частині, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права в частині зобов`язання виплатити суму заборгованості по невиплаченій пенсії померлого чоловіка. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року - в оскаржуваній частині скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоплачених сум пенсії померлого чоловіка.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості по невиплаченій пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , яка утворилась внаслідок щомісячної недоплати пенсії за період, з 01.04.2019 по 03.07.2022 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі №620/17755/21, як таку, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю.

В іншій частині Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Суддя Файдюк В.В.