Справа № 160/5466/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2024 рокуСправа №160/5466/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому позивач просить:
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком за Списком № 2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відповідно до п.Б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року, починаючи з 22.03.2023 року.
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при призначенні пенсії на на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відповідно до п.Б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року, врахувати до страхового стажу періоди роботи, визначені трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , від 22.01.1991 року та періоди навчання, визначені дипломами серії НОМЕР_3 від 28.02.1990 року, серії НОМЕР_4 від 29.06.1991 року.
Позовні вимоги у заявах по суті обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не зарахував набутий позивачем стаж відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , від 22.01.1991 року та дипломів про навчання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач-1 проти задоволення позову заперечив та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для призначення позивачеві пільгової пенсії через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу через недоліки, що містяться у поданих ним документів. Крім того, зазначив про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, оскільки при вирішенні питання про набуття позивачкою права на пільгову пенсію застосуванню підлягали чинні на час її звернення до органу ПФУ положення статті 114 Закону № 1058-ІV у редакції Закону № 2148-VIII.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
22.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.03.2023 року № 511 позивачу відмовлено у призначенні за віком. За результатами розгляду документів, доданих до заяви: періоди з трудової книжки серія НОМЕР_2 , від 22.01.1991, не підтверджено зміну прізвища з Великої на ОСОБА_2 , так як зазначене у свідоцтві про шлюб по батькові особи ( ОСОБА_3 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ); періоди навчання з 01.09.1988 року по 28.02.1990 року та з 01.09.1990 року по 28.06.1991 року не зараховано, оскільки в дипломі наявні виправлення в прізвищі та по батькові особи, крім того не підтверджено зміну прізвища з Великої на ОСОБА_2 , так як зазначене у свідоцтві про шлюб по батькові особи ( ОСОБА_3 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ).

При вирішенні спору суд виходить із того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Згідно із ст.24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах..

Суд, досліджуючи копію трудової книжки позивача відмічає, що навпроти періодів його роботи наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу та пільгового стажу.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивача у зв`язку з наявністю у трудовій книжці певних недоліків (запис при зміні прізвища не містить посилань на відповідні документи) суд знаходить необґрунтованими, оскільки неналежне оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, на якому працював позивач, не може позбавити права на врахування його трудової діяльності при визначенні права на пенсію.

Більш того, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Крім того, позивач звернулась до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 08.12.1990 року та нею було отримано свідоцтво про шлюб, видане повторно 26.04.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до якого зазначено, що 08.12.1990 року ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 , в результаті чого взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2 (актовий запис № 102), що спростовує доводи відповідача щодо незарахування періодів навчання і роботи позивача через невідповідність даних свідоцтва про шлюб паспортним даним позивача.

Таким чином, враховуючи правову позицію Верхового Суду, а також встановлені у цій справі обставини справи, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача, визначені трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , від 22.01.1991 року та періоди навчання, визначені дипломами серії НОМЕР_3 від 28.02.1990 року, серії НОМЕР_4 від 29.06.1991 року підлягають зарахуванню до його загального страхового стажу для нарахування/призначення пенсії, тоді як оскаржені дії відповідача з цього приводу є протиправними.

Крім того, суд виходить із того, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 як найбільш сприятливий для позивача, а не Закону № 1058-ІV.

Суд не погоджується з посиланням відповідача на абзац другий пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, відповідно до якого положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку відповідача, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788-ХІІ відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Суд вважає, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який прийняв оскаржене рішення.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.03.2023 року за № 511 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відповідно до п.Б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () при призначенні пенсії на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відповідно до п.Б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року, врахувати до страхового стажу періоди роботи, визначені трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , від 22.01.1991 року та періоди навчання, визначені дипломами серії НОМЕР_3 від 28.02.1990 року, серії НОМЕР_4 від 29.06.1991 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () призначити пенсію за віком за Списком № 2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відповідно до п.Б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року, починаючи з 22.03.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять), 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна