Справа № 160/3017/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2024 року Справа № 160/3017/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
представника позивача: Третяк С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №160/3017/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про стягнення податкового боргу,-
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, враховуючи уточнення від 10.04.2024 року, в якому просить суд:
- стягнути податковий борг з Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (ЄРДПОУ 00130820) до бюджету у розмірі 7102832,79грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Ухвалою від 06.02.2024 року позовну заяву було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
Позивачем усунуті недоліки позовної заяви, які викладені в ухвалі суду від 06.02.2024 року.
Ухвалою суду від 20.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/3017/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про стягнення податкового боргу. Призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого засідання на 14 березня 2024 року.
Також, ухвалою суду від 20.02.2024 року витребувано у відповідача належним чином засвідчені додаткові докази по справі, зокрема:
- докази сплати заборгованості у добровільному порядку або докази того, що спірна сума боргу є неузгодженою, з урахуванням наявності рішень суду, які набрали законної сили, виходячи з вимог ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зобов`язано також позивача надати до суду належним чином засвідчені копії таких документів, зокрема:
- обґрунтований розрахунок із зазначенням дати виникнення податкового боргу по кожному ППР з урахуванням дати вручення відповідачеві таких ППР, виходячи з вимог ст.ст. 42, 58 Податкового кодексу України та вимог ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
13.03.2024 року позивачем до суду було подано клопотання про долучення доказів.
14.03.2024 року по справі оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 02.04.2024 року.
29.03.2024 року позивачем через підсистему Електронний суд подані додаткові пояснення у справі.
02.04.2024 року по справі оголошено перерву до 30.04.2024 року.
10.04.2024 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву по справі №160/3017/24.
24.04.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені додаткові докази по справі.
30.04.2024 року закрито підготовче провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи №160/3017/24 по суті на 30.04.2024 року.
30.04.2024 року оголошено перерву у удовому засіданні, наступне засідання призначено на 14.05.2024 року.
10.05.2024 року податковим органом надані додаткові пояснення долучені додаткові докази по справі.
14.05.2024 року відповідачем до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.
14.05.2024 року у судовому засіданні представник позивача підтримав обрану правову позицію.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що в інтегрованих картках відповідача станом на день звернення позивача до суду з цією позовною заявою обліковується податковий борг у загальній сумі 7 102 832,79 гривень.
Позивачем було вжито заходи, визначені Податковим кодексом України для його погашення.
Несплата відповідачем у встановлені терміни суми грошових зобов`язань стало підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач направив відзив на позовну заяву згідно якого з даним позовом не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки відповідно висновку викладеному в постанові Верховного Суду від 02.06.2022 року у справі № 922/3062/20, розглядаючи грошові вимоги контролюючого органу до боржника заявлені у розмірі пені, нарахованої на податкове зобов`язання чи штрафні санкції, суд зобов`язаний встановити, зокрема: 1) базу нарахування пені (правові підстави виникнення податкового зобов`язання та момент його узгодження (у т. ч. з урахуванням результатів оскарження), правові підстави та строк сплати штрафу); 2) з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений Податковим кодексом України спосіб; 3) період нарахування пені, таким чином перевірити дотримання 1095 денного строку з дня коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків; 4) заявления цих вимог до боржника у межах справи про банкрутство до настання строку/умов анулювання пені відповідно до підпункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України.
Враховуючи викладене, розрахована пеня з податку на прибуток в сумі 7050 441,70 грн. розрахована перевищує строк 1095 днів, тобто розрахована невірно і не підлягає задоволенню.
Крім того, податок на прибуток сплачено наступним чином: 340 грн. - платіжне доручення № 734 від 28.07.2023 року; 1020 грн. - платіжне доручення№ 975 від 03.10.2023 року; 1020 грн. - платіжне доручення№ 1759 від 26.12.2023 року.
Що не враховано податковим органом в позові.
Відповідачем додані копії Акту № 0002 від 03.01.2024 про вилучення готівки за рахунок погашення податкового боргу на суму 2304,00 грн. та копія Акту № 0003 від 26.02.2024 про вилучення готівки за рахунок погашення податкового боргу на суму 3621,00 гривень.
Також, вказують, що пеня за оренду плату за землю заявлена позивачем в сумі 20 948,21 гривень.
Відповідач зазначає, що у позові невірно вказано, пеня не з орендної плати, а з плати за землю, яка нарахована за несвоєчасну сплату податку.
Проте, нарахована на це податкового повідомлення - рішення пеня податковим органом не знята.
Враховуючи наведене просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
У інтегрованих картках платника податків АТ «ДНІПРОВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ» обліковується незаявлений до суду податковий борг на загальну суму 7 102 832,79 гривень, а саме:
Заборгованість з податку на прибуток, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 7080463,97 грн, згідно:
Вказані ППР були отримані товариством, що також підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем. (Докази вручення вищенаведених ППР додані до позовної заяви).
Також, пеня по податку на прибуток, нарахована згідно ст.129 ПК України на загальну суму 7 050 441,70 гривень.
пеня з орендної плати, нарахована згідно ст.129 ПК України на загальну суму 20 948,21 грн.;
відповідно до розрахунку пені наданого до позовної заяви, пеня нарахована у зв`язку із погашенням в період з 26.07.2023 року по 22.12.2023 року сум грошових зобов`язань на загальну суму 1 008 155,32 грн. такими платіжними дорученнями: №709 від 26.07.2023 року, №820 від 23.08.2023 року, №929 від 26.09.2023 року, №936 від 27.09.2023 року, №8156 від 27.09.2023 року, №1134 від 24.10.2023 року, №1341 від 17.11.2023 року, №1683 від 22.12.2023 року.
Заборгованість з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 1 420,61 грн, а саме:
пеня з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, нарахована згідно ст.129 ПК України на загальну суму 1 420,61 гривень.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень надано не було.
У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно п.п. 14.1.175. п 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Пунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що заходи щодо стягнення відповідного грошового зобов`язання здійснюються податковим органом лише у разі наявності факту узгодження такого зобов`язання та підтвердження факту наявності у платника податків податкового боргу у заявленій до стягнення сумі.
Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).
Підпунктом «б» підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується (п.129.2 ст.129 Податкового кодексу України).
Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом (підпункт «б» підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).
Згідно пп.129.3.1 п.129.3 ст.129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
У межах спірних відносин податковим органом дотриманий порядок направлення на адресу Товариства вимоги про сплату боргу.
При проведенні перевірки було використано інформацію, наявну в базах даних ДПС України, надану платником податків.
Перевіркою термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток встановлено порушення вимог, визначених, п. 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток.
Постановою ДОАС від 13.03.2015 року по справі №804/3957/15 задоволено позов про стягнення податкового боргу з АТ «ДТЕЦ» по податку на прибуток у розмірі 22 980 666,00 грн.
Виконання судового рішення було відстрочено до 01.04.2016 року.
З урахуванням уточнюючих декларацій з податку на прибуток наданих підприємством за 2012-2014 роки, на виконання постанови ДОАС від 13.03.2015 року по справі №804/3957/15 в ІКТ платника податку по КБК 11020100, 31.03.2016 року нараховано сума податкових зобов`язань у розмірі 14 804 521,54 гривень.
Відповідача було включено до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року №358-р «про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році».
Наказом Фонду державного майна України від 08.06.2018 року №759 прийнято рішення про приватизацію державного пакету акцій у розмірі 99,9277% статутного капіталу АТ «ДТЕЦ».
Станом на 25.06.2020 року згідно даних ІКП загальна сума податкового боргу АТ «ДТЕЦ» складала 12430280,35 грн., в тому числі несплачена пеня у розмірі 2 238137,57 гривень.
Дані камеральної перевірки свідчать про порушення АТ «ДТЕЦ» термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток.
Так, відповідальність платника податків передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України, а саме: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.
Таким чином, сума штрафної санкції нарахованої за результатами перевірки становить 27 642,27 грн.:
При проведенні перевірки було використано інформацію, наявну в базах даних ДПС України.
Перевіркою встановлено неподання платником податків податкової звітності з податку на прибуток за податковий період 1 квартал 2023 року.
Також, встановлені факти ведення господарської діяльності наявні показники, які підлягають декларуванню: згідно з поданою звітністю з ПДВ за січень-березень 2023 року - задекларований обсяг постачання у розмірі 204 324,80 тис. грн.
Згідно п. 120.1 ст. 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Таким чином, сума штрафної санкції нарахованої за результатами перевірки становить 1020,00 грн.
При проведенні перевірки було використано інформацію, наявну в базах даних ДПС України.
Перевіркою встановлено неподання платником податків податкової звітності з податку на прибуток за податковий період півріччя 2023 року.
Також, встановлені факти ведення господарської діяльності наявні показники, які підлягають декларуванню: згідно з поданою звітністю з ПДВ за січень-червень 2023 року - задекларований обсяг постачання у розмірі 249 366,01 тис. грн..
Згідно п. 120.1 ст. 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Таким чином, сума штрафної санкції нарахованої за результатами перевірки становить 1020,00 гривень.
При проведенні перевірки було використано інформацію, наявну в базах даних ДПС України.
Перевіркою встановлено неподання платником податків податкової звітності з податку на прибуток за податковий період три квартали 2023 року.
Також, встановлені факти ведення господарської діяльності наявні показники, які підлягають декларуванню: згідно з поданою звітністю з ПДВ за січень-вересень 2023 року- задекларований обсяг постачання у розмірі 275 332,25 тис. грн.. Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Таким чином, сума штрафної санкції нарахованої за результатами перевірки становить 1020,00 грн.
- пеня по податку на прибуток, нарахована згідно ст.129 ПК України на загальну суму 7 050 441,70 грн.;
24.02.2015 платником податків самостійно задекларовано грошові зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 22 980 666,00 гривень.
У зв`язку із несплатою грошового зобов`язання, до ДОАС було направлено позовну заяву про стягнення податкового боргу у розмірі 22 980 666,00 грн.
Постановою ДОАС від 13.03.2015 року по справі №804/3957/15 позов про стягнення податкового боргу задоволено. Стягнуто з платника податків податковий борг у розмірі 22 980 666,00 грн. Відстрочено виконання судового рішення до 01.04.2016 року. Зобов`язано Дніпродзержинську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відобразити операцію відстрочення в особистому рахунку платника податків Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль». Зобов`язано Дніпродзержинську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не нараховувати на суму відстрочених зобов`язань пеню та штрафні санкції.
Ухвалою ДОАС від 28.04.2015 року по справі №804/3957/15, заяву Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про роз`яснення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2015р. в частині зобов`язання не нараховувати на суму відстрочених зобов`язань пеню та штрафні санкції задоволено. Роз`яснено, що п`ятий абзац резолютивної частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2015р. в адміністративній справі №804/3957/15 слід розуміти таким чином, що Дніпродзержинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області зобов`язана:
- не нараховувати штраф за несвоєчасне погашення податкового боргу до закінчення відстрочки судового рішення, а саме до 01.04.2016р. У випадку дострокового погашення боргу (повного чи часткового) до дня фактичного погашення відстроченого податкового боргу. У разі погашення боргу (повного чи часткового) після закінчення строку відстрочення виконання судового рішення нарахувати штраф відповідно до вимог ст. 126 Податкового кодексу України;
-не нараховувати пеню до закінчення відстрочки судового рішення, а саме до 01.04.2016р. У випадку дострокового погашення боргу (повного чи часткового) нарахувати пеню у день фактичного погашення відстроченого податкового боргу. У разі погашення боргу (повного чи часткового) після закінчення строку відстрочення виконання судового рішення нарахувати пеню відповідно до вимог ст. 129 Податкового кодексу України (за весь період існування податкового боргу включаючи період розстрочення (відстрочення) на підставі рішення суду в день фактичного погашення).
Відповідно до п.101 ст. 100 ПК України (в редакції, що діяла на момент надання розстрочення податкового боргу), Розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.
Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129. 1 ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України, Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): . у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Заборгованість з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 1 420,61 грн, а саме:
Пеня з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, нарахована згідно ст.129 ПК України на загальну суму 1 420,61 грн. (період нарахування з 03.12.2015 по 17.12.2015 року).
Так, відповідно статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі Закон №2343-XII) кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, щодо виплати заборгованості по заробітній платі працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів).
За положеннями статті 19 Закону № 2343-XII (в редакції чинній на час порушення справи про банкрутство), мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Частиною другою цієї статті встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах (частина третя статті 19 Закону № 2343-XII).
Податкова вимога в розумінні Податкового кодексу України є письмовою вимогою контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, відтак вона є документом, що містить майнові вимоги, за яким стягнення здійснюється в судовому порядку, а тому стягнення боргу на її підставі заборонено протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Крім того, стягнення податкового боргу не є тим випадком, на який не поширюється дія мораторію в розумінні частини п`ятої статті 19 Закону № 2343-XII.
Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство (частина сьома статті 19 Закону № 2343-XII).
Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129. 1 ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Таким чином, судом встановлено, що сума пені зазначена в позовній заяві наявна та сплата на неї не вплинула.
Доказом цього податковим органом у тому числі надано витяг з інтегрованої картки платника податків.
Сума заборгованості згідно інтегрованої картки платника податків наявна у сумі заявленої в уточнюючій позовній заяві, яка була прийнята судом до розгляду.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись підпунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу у зазначеному розмірі, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у заявленому розмірі.
Також, суд вважає за необхідне зазначити щодо строків, зокрема, так строк позовної давності визначений п. 102.4 ст. 102 ПК України в період карантину, який було зупинено з 18.03.2020 до 24.02.2022 р.р. на підставі п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Також, строк позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану, введенного в Україні, було зупинено з 24.02.2022 до 01.08.2023 р.р. на підставі п. 102.9 ст. 102 ПК України (в редакціях Кодексу чинних з 17.03.2022 по 26.07.2023р.р.).
Також, строк позовної давності було зупинено на підставі п.п.69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України до 01.08.2023 року.
Зупинення перебігу позовної давності означає, що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу що минув до його зупинення.
У п. 102 Постанови Великої палати Верховного суду від 29.06.2021 року по справі № 904/3405/19 зазначено таке:
«Зупинення перебігу позовної давності має тимчасовий характер, коли до її строку не зараховується час існування визначених законодавством обставин, за наявності яких цей строк не спливає».
З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки, наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про стягнення податкового боргу.
Щодо розплоду судових витрат.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не були понесені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 205, 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про стягнення податкового боргу задовольнити.
Стягнути податковий борг з Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (ЄРДПОУ 00130820) до Державного бюджету у розмірі 7102832,79 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16.05.2024 року.

Суддя В.В. Ільков