Справа № 200/1543/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року Справа№200/1543/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33004, Рівненська область, м.Рівне, вул.Короленка, 7, ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про

визнання незаконним та скасування рішення від 28 вересня 2023 №54 про відмову у призначені та виплаті пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу та спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 на посаді «палатної медсестри нейрохірургічного відділення №1» в Обласній клінічній лікарні ім.Калініна, а також призначити та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з 11 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області винесено рішення про відмову у призначені пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яке мотивоване тим, що станом на 11.10.2017 року позивач має спеціальний стаж 26 років 05 місяців 20 днів при необхідних 26 років 06 місяців, тому не має права на призначення пенсії відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач визначив наявність загального страхового стажу 34 роки 03 місяці 10 днів. Вказала, що відповідачем не зараховано до страхового стажу та до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 20 травня 1992 року по 18 січня 1993 року на посаді «палатної медсестри нейрохірургічного відділення №1» в Обласній клінічній лікарні ім. Калініна, у зв`язку із тим, що у даті наказу про прийом на роботу міститься виправлення яке не завірено належним чином, а саме запис «виправленому на 1992 вірити» не засвідчено печаткою.

Вважає прийняте відповідачем рішення незаконним, тому звернулась до суду з позовом.

Від відповідача до суду надано відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин, з якими відповідач не погодився, з тих підстав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області розглянуто заяву про призначення пенсії з доданими документами та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від д 28.09.2023 № 54. Страховий стаж позивача становить 34 роки 03 місяці 10 днів. Станом на 11 жовтня 2017 року стаж за вислугу років становить 26 років 05 місяців 10 днів. Зауважили, що за доданими документами до страхового стажу та стажу за вислугою років не зараховано період трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.08.1990, 20.05.1992 18.01.1993, оскільки міститься виправлення в даті наказу на прийняття на роботу та не завірено належним чином, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Просили відмовити в задоволенні позову.

Від третьої особи до суду надійшла заява, в якій вказано, що засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача на дату звернення становить 34 роки 03 місяці 10 днів. Спеціальний стаж за вислугу років станом на 11.10.2017 склав 26 років 05 місяців ж10 днів. До загального страхового стажу та спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, не враховано період роботи на посаді палатної медсестри нейрохірургічного відділення Обласної клінічної лікарні ім.Калініна м.Донецька з 20.05.1992 по 18.01.1993 згідно записам 3-4 трудової книжки НОМЕР_3 від 06.08.1990, оскільки має місце виправлення в даті наказу про звільнення. Тому прийнято рішення № 54 від 28.09.2023 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи.

Просили відмовити позивачу в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надати до суду: письмові пояснення щодо заявленого позову; письмові відомості чи зараховано до загального страхового стажу та спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 на посаді «палатної медсестри нейрохірургічного відділення №1» в Обласній клінічній лікарні ім.Калініна; форму РС-право.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Суд, розглянувши справу, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 .

21 вересня 2023 року позивач звернулась до органів Пенсійного фонду з заявою №4182 про призначення/перерахунок пенсії, вид перерахунку - пенсія за вислугу років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.09.2023 №54 позивачу відмовлено в призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпеченнячерез відсутність необхідного стажу за вислугу років, як медичного працівника. До страхового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.08.1990,а саме: 20.05.1992 - 18.01.1993, оскільки міститься виправлення в даті наказу на прийняття на роботу та не завірено належним чином. Страховий стаж позивача становить 34 роки 03 місяці 10 днів. Станом на 11 жовтня 2017 року стаж за вислугу років становить 26 років 05 місяців 10 днів.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 06 серпня 1990 позивач:

20.05.1992 прийнята палаточною медсестрою нейрохірургічного відділення №1 в Обласну клінічну лікарню ім. Калініна (наказ №98 від 20.05.1992);

18.01.1993 звільнена за власним бажанням (наказ №10 від 18.01.1993).

В матеріалах справи наявний диплом НТ №958515, виданий позивачу в тому, що вона в 1990 році поступила в Костянтинівське медичне училище, у 1990 закінчила названий інститут за спеціальністю медсестра.

Згідно форми РС-право відсутні відомості про зарахування до стажу позивача періоду з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 року.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправно, звернулася до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дані спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV).

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон №2148-VIII, набрав чинності 11 жовтня 2017 року) доповнено пунктом 2-1 розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV. Відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачених статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 51 Закону №1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно із частиною 1 статті 52 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Пунктом «е» частини першої статті 55 вказаного Закону було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон №213-VIII) статтю 55 Закону №1788-ХІІ викладено в новій редакції: право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» вказаної статті мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII) внесено зміни до статті 55 Закону №1788-ХІІ, зокрема, у пункті «е» в абзаці першому слова незалежно від віку замінено словами та цифрами після досягнення 55 років і доповнено абзацами дванадцятим-двадцять п`ятим.

Таким чином, з прийняттям Закону №213-VIII було підвищено, зокрема, спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктами «д», «е», «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, а Закон №911-VIII встановив раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме: 55 років - для працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (пункт «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ) за переліком, що затверджується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII.

За приписами пункту «е» частини першої статті 55 Закону №1788-ХІІ, в редакції, яка після рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019 відновлена, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Ухвалюючи рішення від 04 червня 2019 року №2-р/2019, Конституційний Суд України вказав, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років. Мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком. Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції. Конституційний Суд України вважає, що при запровадженні юридичного регулювання, за яким окремим працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення встановлено додатковий віковий критерій виходу на пенсію - 50 та 55 років, як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років, законодавець не мав об`єктивних підстав.

Відтак, ці норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 04 червня 2019 року.

Тому, на момент звернення позивача до відповідача пунктом "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я, незалежно від віку, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років, що дає право на призначення даного виду пенсії.

Верховний Суд в постанові від 11 травня 2022 року по справі № 120/1089/19-а зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що записи в трудовій книжці позивача за періоди роботи з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 були визнані недостовірними, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

За таких підстав, доводи представників відповідачів щодо того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу та до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років позивача періодів роботи з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 року, суд вважає необґрунтованими.

Таким чином, період роботи позивача, при її зверненні за призначенням пенсії, з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 підлягав зарахуванню до спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як наслідок, на день звернення позивача до відповідача із заявою від 21 вересня 2023 №4182 про призначення пенсії за вислугу років, її спеціальний стаж роботи становив більше 26 років 6 місяців.

За таких обставин, на момент звернення із заявою про призначення пенсії, позивач набула право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Щодо вимоги позивача про призначення та виплату пенсії за вислугу років, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Крім того, Кодексом адміністративного судочинства не передбачено можливості захисту права на майбутнє за відсутності порушення такого права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться виключно до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу та спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 11 травня 2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14-6.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій російською федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається, зокрема, за вислугу років - з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, але не раніше 24 лютого 2022 року.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_3 від 06 серпня 1990 позивач звільнена з посади маркувальника в товаристві з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін Харків" з 10.05.2022 року.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких відноситься Костянтинівська міська територіальна громада з 24.02.2022 року.

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, тобто з 11.05.2022 року, відповідно до статті 14-6.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 28 вересня 2023 року №54 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 21 вересня 2023 року №4182, з зарахуванням з 11 травня 2022 року до загального страхового стажу та спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 ЗУ Про пенсійне забезпечення періоду роботи з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 року на посаді «палатної медсестри нейрохірургічного відділення №1» в Обласній клінічній лікарні ім.Калініна, з урахуванням висновків суду, викладених в рішенні.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 970 грн. згідно квитанції від 16.03.2024 року №6710-6611-7471-1112.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік від 09.11.2023 №3460-IX встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Позивач звернувся до суду за допомогою системи «Електронний суд».

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674 при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір за подачу вимоги немайнового характеру складає 968,96 грн. (3028 грн. х 0,4 х 0,8 = 968,96 грн.).

Таким чином, в зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Суд роз`яснює позивачу його право на звернення з заявою про надміру сплаченого судового збору в розмірі 1,04 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33004, Рівненська область, м.Рівне, вул.Короленка, 7, ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання незаконним та скасування рішення від 28 вересня 2023 №54 про відмову у призначені та виплаті пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу та спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 на посаді «палатної медсестри нейрохірургічного відділення №1» в Обласній клінічній лікарні ім.Калініна, а також призначити та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з 11 травня 2022 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33004, Рівненська область, м.Рівне, вул.Короленка, 7, ) від 28 вересня 2023 року №54.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33004, Рівненська область, м.Рівне, вул.Короленка, 7, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 21 вересня 2023 року №4182, з зарахуванням з 11 травня 2022 року до загального страхового стажу та спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 ЗУ Про пенсійне забезпечення періоду роботи з 20 травня 1992 по 18 січня 1993 року на посаді «палатної медсестри нейрохірургічного відділення №1» в Обласній клінічній лікарні ім.Калініна, з урахуванням висновків суду, викладених в рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33004, Рівненська область, м.Рівне, вул.Короленка, 7, ) судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов