Справа № 350/552/24
Суддя: Бейко А. М.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/552/24
Номер провадження 2-а/350/10/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.,

секретаря судового засідання Маєвської С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

з участю сторін справи:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки Ошуста С.Є.,

представника відповідача Марко М.Я.,

суд

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій сторін:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову №32 в справі адміністративне правопорушення, прийняту адміністративною комісією при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району від 22 березня 2024 року, якою її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6 800 грн, а провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона, 03 лютого 2024 року приблизно о 16 год 30 хв., перебуваючи на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_1 , здійснила продаж слабоалкогольного напою «Гараж» неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила вимоги ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обліку алкогольних напоїв та їх реалізацію». Позивачка вважає накладання на неї адміністративного стягнення в сумі 6 800 грн. незаконним, а постанову такою, що підлягає скасуванню, виходячи із такого.

Дійсно в зазначений день та час вона працювала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт. Перегінське Калуського району, де до неї підійшла продавець магазину ОСОБА_3 і попросила замінити її на касі, оскільки їй необхідно відлучитися у власних потребах. В цей час до неї підійшла невідома їй дівчина, яка не виглядала на неповнолітній вік, та купила чіпси, сухарики і пляшку напою «Гараж», за які розплатилася і вийшла з магазину. Відразу в приміщення зайшли невідомі їй чоловіки, які назвались працівниками поліції і повідомили, що відносно неї буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за продаж слабоалкогольного напою неповнолітній дівчині. Вони запевнили, що відносно неї буде застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження, тому вона підписала складений протокол. Через кілька днів її викликали до виконавчого комітету Перегінської селищної ради та повідомили, що на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті буде проводитись розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно неї на підставі складеного працівниками поліції адмінпротоколу. Засідання адмінкомісії відбулося 22 березня 2024 року і оскаржувану постанову було прийнято не зважаючи на її пояснення про те, що вона не вчиняла адміністративне правопорушення умисно і вважає, що мала місце провокація щодо неї зі сторони працівників поліції як до громадянки Російської Федерації, а протокол вона підписала після запевнення, що буде застосовано попередження без накладення штрафу.

Копію постанови та копії матеріалів справи вона змогла отримати під розписку тільки 25 березня 2024 року, ознайомившись із якими, вважає за доцільне оскаржити її в судовому порядку, оскільки дана постанова не відповідає вимогам закону щодо дотримання порядку та процедури розгляду справ про адміністративне правопорушення та складення постанови. Зокрема при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ст.245 КУпАП, адміністративною комісією знехтувано вказаними вимогами закону, розглянуто адміністративну справу, не роз?яснивши їй законні права, передбачені ст.268 КУАП, зокрема право на захист, а розгляд справи проведено суто формально та технічно, здобуваючи неіснуючі показники в роботі, внаслідок чого прийнято незаконну постанову. Працівником поліції в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП їй не було вручено копію складеного відносно неї протоколу, мотивуючи тим, що протокол буде направлено для розгляду до Перегінської селищної ради, де вона зможе з ним ознайомитись та отримати його копію, тобто фактично їй не було пред`явлено звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

У протоколі є посилання на порушення нею ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», яка є загальною статтею щодо імпорту, експорту, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, та жодних заборон щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім не містить. Отже, протокол не містить вказівки, яким конкретно законодавством (нормативно-правовим актом із посиланням на пункт, частину, статтю) передбачена заборона щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім, у той час як ч. 2 ст. 156 КУпАП лише встановлює відповідальність за такі дії. Так само відповідний нормативно-правовий акт не зазначено в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, в якому адміністративна комісія при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради фактично вдається до цитування протоколу без опису обставин, які були встановлені безпосередньо адміністративною комісією під час розгляду справи, у зв?язку з чим постанова не відповідає вимогам щодо її змісту, викладеним у ст. 283 КУпАП.

Окрім цього, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів її вини, зокрема відсутній фіскальний чек магазину «Каприз». Матеріали справи не доводять фактів описаних у фабулі протоколу.

Також у протоколі не зазначено інформації про вилучення будь-яких слабоалкогольних напоїв, не зазначені докази щодо вчинення нею адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відносно неї відсутні будь-які належні та допустимі докази про її статус як працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу), не містяться посилання на такі докази і в оскаржуваній постанові та у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серія ВАД №579525 від 03.02.2024.

Також при розгляді справи адміністративною комісією при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради не перевірено, з якою метою алкогольний напій придбавався неповнолітньою особою, відсутні відомості про те, де знаходився цей алкогольний напій на час прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення, а також причетність до вказаних дій працівників правоохоронних органів, а отже не перевірено, чи була наявна провокація вчинення адміністративного правопорушення, неповнолітня ОСОБА_4 на засідання комісії не викликалася та її пояснення в присутності законного представника не заслуховувалися.

Щодо рапорту начальника СЮП Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_5 від 03.02.2023 року, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення слід зазначити, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

При цьому, як вбачається з рапорту, працівники поліції були поряд із магазином, позаяк у матеріалах справи відсутні рапорт або відомості зі служби «102» про джерело отримання інформації про вчинене правопорушення, так само як і відомості про те, як працівники поліції опинилися на місці подій, відомості щодо притягнення неповнолітньої ОСОБА_4 та її батьків до відповідальності і вказані обставини не були перевірені адміністративною комісією, та їм не було надано належної правової оцінки.

У судовому засідання ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивачка пояснила, що вона справді працює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_1 , де 03 лютого 2024 року продала напій «Гараж» ОСОБА_6 . Однак, на час здійснення продажу, ОСОБА_4 не виглядала як неповнолітня особа, а тому вона не знала, що остання є неповнолітньою. Вважає, що у даному випадку була провокація правопорушення, оскільки поліцейські знали, що у магазині неповнолітня особа купує слабоалкогольний напій, адже через декілька хвилин після продажу напою одразу зайшли в магазин та почали проводити перевірку документів, після чого склали протокол. Позивачка зазначила, що при прийнятті на роботу, їй ніхто не роз`яснив порядку продажу алкоголю.

Також позивачка зазначила, що на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області вона не могла реалізувати своєї права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки не була із ними ознайомлена. Під час розгляду справи адміністративна комісія не врахувала її пояснення та не дослідила всебічно всіх обставин у справі.

Представник позивачки адвокат Ошуст С.Є. підтримав вимоги позовної заяви, зіславшись в судовому засіданні на доводи, викладені по суті в позовній заяві. Також адвокат зазначив, що у вступній частині оскаржуваної постанови зазначено неправильну статтю КУпАП, що свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам закону до її змісту.

Представниця відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила щодо можливості задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки оскаржувану постанову було винесено на основі всебічно досліджених обставин у справі та встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення, передбачене відповідною санкцією. Окрім цього, представниця відповідача пояснила, що в оскаржуваній постанові справді допущено помилку щодо зазначення статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою проводився розгляд у справі, однак така помилка є механічною та не призвела до неправильного застосування норми права, оскільки у резолютивній частині постанови зазначено правильну статтю, зокрема ч.2 ст.156 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Представниця відповідача пояснила, що позивачці не було надано копії матеріалів адміністративної справи, оскільки вона не заявляла жодних клопотань. Разом з цим, представниця відповідача пояснила, що справді зі сторони адміністративної комісії мало місце упущення в частині не роз`яснення ОСОБА_1 її прав, передбачених законом.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами ст.286 КАС України, призначив судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. З метою забезпечення строків розгляду адміністративної справи, встановлених ст.286 КАС України, суд витребував від відповідача всі матеріали адміністративної справи, на основі яких винесено постанову №32 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2024, якою позивачку ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 6800 гривень.

05.04.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представниці відповідача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи завірених належним чином копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Відповідно до копії паспорта (а.с.16), посвідки на постійне проживання (а.с.17) та витягу з Реєстру територіальної громади (а.с.18) позивачка у цій справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Іркутської області Російської Федерації, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

З долученої до матеріалів справи копії постанови №32 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2024 (а.с.13, 45-47) вбачається, що 22 березня 2024 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради у складі: головуючого Глинки В.Л., секретаря Марко М.Я., членів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД номер 579625 від 03.02.202 р. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , працюючої продавцем магазину «Каприз», за ст. 152 ч. 2 КУпАП встановила, що 16 лютого 2024 року на розгляд адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради поступив протокол про адміністративне правопорушення, який складений 03 лютого 2024 року начальником ЮП Калуського РВП майором поліції ОСОБА_5 , відповідно до змісту якого 03 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в селищі Перегніське по вул. Січових Стрільців, 189, здійснила продаж слабоалкогольного напою «Гараж» неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обліку алкогольних напоїв та їх реалізацію». На засіданні адміністративної комісії ОСОБА_11 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала частково та пояснила, що на час складення відносно неї протоколу, дійсно працювала в магазині «Каприз» продавцем. 03 лютого 2024 року близько 16 години 30 хвилин в магазин зайшла дівчина та попросила пляшку слабоалкогольного напою, чіпси та сухарики. Будь-яких сумнівів в тому, що дівчина неповнолітня - у неї не виникало. Приблизно через п?ятнадцять хвилин після того, як дівчина вийшла, у магазин зайшли працівники поліції та стали наполягати на складанні протоколу за те, що вона здійснила продаж слабоалкогольного напою неповнолітній особі. На їх прохання вона підписала все, що вони просили, бо працівники поліції запевнили її, що штраф за таке порушення невеликий, і також може бути застосовано просто попередження. ОСОБА_12 визнала, що здійснила продаж слабоалкогольного напою особі, без перевірки документів з метою встановлення її віку. Однак вважає, що протокол був складений відносно неї неправомірно та її підставили. Свою таку позицію вона мотивувала тим, що на роботу продавцем вона влаштувалася за півтора тижня до цього випадку, їй піхто не роз?яснив порядок продажу алкоголю. Адміністративною комісією також встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена зібраними матеріалами справи, а саме: письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_4 та особи, відносно якої складено протокол, а також роздруківками фото та диском з відео, на яких зафіксовано факт вчинення правопорушення. За результатами розгляду справи адміністративна комісія вирішила визнати ОСОБА_1 винуватою y вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Аналогічні по суті обставини вбачаються і з копії протоколу №32 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області від 22.03.2024 (а.с.43-44).

З долученої до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №579525 від 03.02.2024 (а.с.26) суд встановив, що 03.02.2024 працівником поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол про те, що вона 03 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в селищі Перегніське по вул. Січових Стрільців, 189, здійснила продаж слабоалкогольного напою «Гараж» неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обліку алкогольних напоїв та їх реалізацію».

З рапорта начальника СЮП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківські області Бульби Т. від 03.02.2024 (а.с.27) вбачається, що 03.02.2024 приблизно о 16.35 год. працівниками поліції в смт. Перегінське, по вул. C. Стрільців, 189, в магазині «Каприз» встановлено факт продажу слабоалкогольного напою «Garage» неповнолітній особі. Було опитано неповнолітню, яка купила в магазині «Каприз» слабоалкогольний напій «Garage», нею виявилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 , яка повідомила, що 03.02.2024 вона приїхала до подруги в смт. Перегінське. Приблизно о 16.35 год. вона зайшла до крамниці «Каприз», що в смт. Перегінське по вул. С. Стрільців, де попросила продавця продати їй слабоалкогольний напій «Garage», а також чіпси та сухарики, на що продавець погодилась та здійснила продаж їй цього товару, не запитуючи у неї про її вік. Також, у подальшому було опитано продавця магазину «Каприз», нею виявилась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , яка повідомила про те, що працює продавцем вищевказаного магазину. Зі слів ОСОБА_1 03.02.2024 близько 16.35 год. до неї в магазин зайшла дівчина, якій вона продала слабоалкогольний напій «Garage», а також чіпси та сухарики. Проте, через деякий час до неї в магазин зайшли працівники поліції разом із дівчиною, якій вона здійснила продаж вищевказаних товарів, та повідомили, що дівчина є неповнолітньою. В подальшому, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Аналогічні по суті пояснення ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_4 , про які вказано в рапорті поліцейського, зазначені у їх письмових поясненнях від 03.02.2024 (а.с.28, 29).

До матеріалів справи долучені також роздруківки фотосвітлини, на яких зафіксовано продуктовий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вид ззовні (а.с.30-31), неповнолітню ОСОБА_4 , яка тримає в руках харчові продукти, а також пляшку напою із написом «Garage» (а.с.32, 39), холодильник із алкогольними напоями (а.с.33), працівників поліції під час спілкування із ОСОБА_1 , яка стоїть за продуктовим прилавком магазину (а.с.34), паспорт ОСОБА_1 , окремі дані якого є нечіткими, а тому нечитабельними (а.с.35-36), ліцензію Державної податкової служби із реєстраційним номером НОМЕР_2 від 07.07.2023 з терміном дії з 09.07.2023 до 09.07.2024 на провадження роздрібної торгівлі алкогольними напоями у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що у АДРЕСА_1 з додатком (а.с.37, 38), паспорт громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40).

На долучених відповідачем до матеріалів справи чотирьох відеозаписах, які містяться на багатофункціональному цифровому відеодиску «Verbatim DVD+R» (а.с.48) зафіксовано, як працівники поліції заходять у приміщення магазину, за прилавком якого стоїть ОСОБА_1 . Поліцейські розпочинають спілкування із ОСОБА_1 та повідомляють, що вона продала продукти та алкогольний напій неповнолітній особі, при цьому не видала розрахункового документа (чеку). ОСОБА_1 пояснила, що забула видати чек покупцю, однак вона не бачила, що дівчина яка купувала слабоалкогольний напій є неповнолітньою, оскільки остання сховала голову за комір свого одягу. При цьому, ОСОБА_13 не заперечувала, що працює у магазині та виконує обов`язки продавця. Окрім цього, на відеозаписах видно, як вона продає іншим покупцям продукцію, яка є в магазині.

Отже, між сторонами виник спір щодо правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивачку, а також підстав для скасування такої постанови.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:

Суд, вислухавши учасників справи, надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові та оцінюючи зміст обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, а також дослідивши наявні докази в матеріалах адміністративної справи, дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом установлено, що за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №579525 від 03.02.2024 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області винесено оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватою y вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень за те, що вона 03 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_1 , здійснила продаж слабоалкогольного напою «Гараж» неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обліку алкогольних напоїв та їх реалізацію»

Не погоджуючись із прийнятим адміністративною комісією рішенням, ОСОБА_1 подала до суду позов про скасування оскаржуваної постанови, посилаючись на те, що у складеному відносно неї протоколі та в оскаржуваній постанові відсутні дані, яким конкретно законодавством (нормативно-правовим актом із посиланням на пункт, частину, статтю) передбачена заборона щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім, у той час як ч. 2 ст. 156 КУпАП лише встановлює відповідальність за такі дії.

Однак, суд звертає увагу, що вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлені у ч.1 ст.256 КУпАП, яка передбачає, що в протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення визначені ст.283 КУпАП, якою, окрім іншого, передбачено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові по справі про адміністративне правопорушення, має бути зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, яким є Кодекс України про адміністративні правопорушення. За таких обставин, не заслуговують на увагу доводи позивачки про відсутність у протоколі та в оскаржуваній постанові відомостей про нормативно-правовий актом із посиланням на пункт, частину, статтю, яким передбачена заборона щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім.

Щодо тверджень позивачки про невручення їй працівником поліції копію складеного відносно неї протоколу, суд зазначає, що такі доводи спростовуються даними долученої до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАДД №579525, з якої вбачається, що у графі з назвою «Примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав» зазначено дату отримання протоколу - 03.02.2024, а також рукописним написом поставлено підпис « ОСОБА_1 », що свідчить про отримання ОСОБА_1 копії протоколу. До такого висновку слід прийти також з урахуванням того, що ОСОБА_13 в позовній заяві зазначила, що підписала складений відносно неї протокол.

Щодо тверджень позивачки про те, що зі сторони працівників поліції відносно неї, як громадянки Російської Федерації, мала місце провокація, оскільки поліцейські знали, що у магазині неповнолітня особа купує слабоалкогольний напій, а вже через декілька хвилин після продажу напою самі зайшли в магазин, де почали проводити перевірку документів та склали протокол, суд зазначає, що такі доводи не підтверджені будь-якими доказами. При цьому, працівники поліції, як у повноважені особи на складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, забезпечуючи публічну безпеку і порядок в суспільстві, мають право виявляти вчинення іншими особами адміністративних правопорушень, та у встановленому законом порядку реагувати на вчинення відповідних неправомірних дій, що і було зроблено у цьому випадку. Дослідивши матеріали справи, суд не встановив будь-яких ознак, які б свідчили про вчинення працівниками поліції будь-яких неправомірних дій щодо ОСОБА_1 , а тому вказані твердження позивачки суд вважає необгрунтованими.

У позовній заяві позивачка як на підставу позовних вимог зіслалася на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів її вини, зокрема відсутній фіскальний чек магазину «Каприз».

Однак, суд вважає такі доводи неспроможними для задоволення позовних вимог, оскільки наявність будь-якого розрахункового документу не визначена законодавством як обов`язкова умова для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а також для підтвердження вини особи. Визначальним для притягнення особи до відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП є встановлення факту продажу алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Разом з тим відсутність фіскального чеку на реалізацію алкогольних напоїв може свідчити про подію і склад іншого адміністративного правопорушення у сфері порушення правил торгівлі, відповідальність за яке передбачена КУпАП, що не є предметом цього спору, про недотримання суб`єктом господарювання положень ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а також про намір уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

З вищезазначених підстав суд відхиляє доводи позивачки про те, що адміністративною комісією не перевірено, з якою метою алкогольний напій придбавався неповнолітньою особою, де знаходився цей алкогольний напій на час прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення, чи були причетні до вказаних дій працівників правоохоронних органів, чи були притягнені неповнолітня ОСОБА_4 та її батьки до відповідальності, оскільки встановлення таких обставин не передбачено законом та не має значення при вирішенні питання про наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Суд також відхиляє посилання позивачки на відсутність в матеріалах справи відомостей про вилучення алкогольних напоїв, оскільки вилучення та огляд пляшки, коштів не визначено законодавством як обов`язкова дія для встановлення події такого правопорушення, а протокол про вилучення речей і документів не є обов`язковим доказом для підтвердження вини позивача у цій справі.

Твердження позивачки про те, що неповнолітня ОСОБА_4 на засідання комісії не викликалася та її пояснення в присутності законного представника не заслуховувалися, не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки адміністративна комісія при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, як уповноважений орган розглядати справи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, вправі на власний розсуд вирішити питання про наявність чи відсутність достатніх доказів для встановлення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та прийняття відповідного рішення.

У позовній заяві позивачка зазначила, що рапорт начальника СЮП Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_5 від 03.02.2023, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Суд звертає увагу, що такий рапорт не був єдиним однозначним доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки серед матеріалів справи містилися інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , в тому числі її письмові пояснення, відповідно до яких вона визнала, що продала алкогольний напій неповнолітній особі, а також відеозаписи, з яких також вбачається факт визнання ОСОБА_1 правопорушення. За таких обставин, в сукупності з іншими доказами, рапорт поліцейського міг слугувати доказом на підтвердження винуватості позивачки.

Окрім цього, позивачка та її представник стверджують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією не роз?яснено ОСОБА_1 її права, передбачені ст.268 КУАП, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості реалізувати своє право на захист та заявляти відповідні клопотання.

Представниця відповідача в судовому засідання пояснила, що зі сторони адміністративної комісії під час розгляду справи мало місце упущення в частині не роз`яснення ОСОБА_1 її прав, передбачених законом.

Суд звертає увагу, що порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається ст.287 та ст.279 КУпАП, відповідно до яких, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що при ухваленні постанови стосовно ОСОБА_1 адміністративна комісія у порушення норм КУпАП не ознайомила останню із її правам, передбаченими законом, що призвело до неможливості реалізації позивачкою її прав, в тому числі на захист та подачі клопотань.

За таких обставин, оскаржувана постанова не є законною і такою, що прийнята із дотриманням завдань та процедури провадження по справах про адміністративні правопорушення суб`єктом владних повноважень під час виконання ним своїх повноважень.

Зважаючи на наведене, суд вважає що оскаржувана постанова відповідача у спірних правовідносинах не відповідає критеріям, які наведені у ч.2 ст.2 КАС України, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП та п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд прийшов до висновку про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення з направленням її на новий розгляд до уповноваженого органу з мотивів неповноти процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення компетентним органом.

Новий розгляд справи сприятиме відновленню порушених прав позивача під час попереднього розгляду справи. З іншого боку відповідач матиме можливість усунути недоліки своїй попередніх дій, які викладені у рішенні суду.

Окрім цього, відповідачу під час повторного розгляду справи слід перевірити твердження позивачки про те, що у матеріалах справи, в тому чи в оскаржуваній постанові, відносно неї відсутні будь-які належні та допустимі докази про її статус як працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу) та надати їм відповідну правову оцінку.

Що стосується вимоги позивачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, то в цій частині суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з таких підстав.

Обов`язок доказування вини позивача у вчиненні правопорушення лежить на відповідачу, а докази надані останнім, не є достатніми для суду, щоб встановити всі обставини справи. При цьому, твердження сторін, так і надані ними докази містять суперечності, які усунути не можливо у судовому засіданні, у зв`язку з чим справу слід направити на новий розгляд до органу, який ухвалював оскаржувану постанову, в ході якої ухвалити рішення, передбачене ст.284 КУпАП.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 шляхом скасування спірної постанови з направленням справи на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області.

Керуючись ст.ст.241, 246, 250-251, 255 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області №32 у справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП повернути на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16.05.2024.

Суддя А.М. Бейко