Справа № 677/461/24
Суддя: Вознюк Р. В.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/461/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2024 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/461/24,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області,

вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі,

представник позивача Сидорук Д.В.,

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду справу,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії серії ЕНА №1269568 від 19.01.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 4 ст.126 КУпАП в сумі 20400 грн. та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою поліцейського відділення поліції № 4 (м. Красилів) Хмельницького районного управління поліції ГУ НП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Кшевіцького І.А., серії ЕНА № 1269568 від 19.01.2014 року його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме у тому, що 19.01.2024 року о 07 год. 33 хв., в місті Красилів по вулиці Грушевського, 120 він керував транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування Красилівським районним судом, номер справи 677/1019/23 від 23.10.2023 року, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України. За вчинення такого правопорушення на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу зазначеного у ній правопорушення. Зазначив, що 19.01.2024 року о 07 год. 33 хв., в місті Красилів по вулиці Грушевського, 120 автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , він не керував, даний автомобіль був запаркований на узбіччі, та він знаходився у ньому в якості пасажира. До того ж за станом здоров`я, у зв`язку з вогнепальним пораненням правої кисті з вогнепальним переломом середніх фаланг 2, 4 пальців він взагалі 19.01.2024 фізично не міг керувати транспортним засобом. Даний автомобіль належить для його дружини ОСОБА_2 , і саме вона вранці 19.01.2014 року керувала ним, припаркувала його на узбіччі дороги, вийшла з автомобіля та пішла у власних справах, а він пересів із переднього пасажирського сидіння на місце водія для того, щоб перевірити налаштування бортового комп`ютера, так як з пасажирського сидіння це не можливо було зробити. Очікуючи повернення до автомобіля ОСОБА_2 він сидів на водійському сидінні та перевіряв налаштування автомобіля. В цей час, поруч із зазначеним автомобілем зупинився патрульний автомобіль поліції із якого вийшов поліцейський ОСОБА_3 , підійшов до передньої лівої двері вищезазначеного автомобіля Ауді та попросив його пред`явити документа, які посвідчують особу, у відповідь на що він пред`явив для нього паспорт громадянина України. Після цього, поліцейський ОСОБА_3 деякий час переглядав якусь інформацію у службовому планшеті та звинуватив його у тому, що він керував даним автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Він заперечив таке звинувачення та пояснив, що даним автомобілем він не керував, а лише знаходився в його салоні на місці водія, у відповідь на що поліцейський ОСОБА_3 повідомив, що вважає його водієм цього автомобіля, так як саме він знаходиться на місці водія, що на думку поліцейського свідчить про те, що автомобілем керував саме він, а не хтось інший. Таким чином, викладене свідчить про те, що рішення поліцейського ОСОБА_3 про керування ним зазначеним автомобілем та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП ґрунтується виключно на припущеннях.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області Гладкоскок С.В. надіслала до суду відзив, у якому щодо задоволення позову заперечила, вказала, що ГУНП в Хмельницькій області заперечує проти скасування спірної постанови, та вважає, що вона була винесена суб`єктом владних повноважень поліцейським ВП 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Кшевіцьким І.А. з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про Національну поліцію». ОСОБА_1 19.01.2024 року о 07 год. 33 хв. в м. Красилів, по вул. Грушевського, 120 керував транспортним засобом Ауді днз НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Красилівським районним судом по справі №677/1019/23 від 23.10.2023 на 1 рік, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 126 КУпАП. Поліцейським Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 під час перевірки документів через інформаційно телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено відсутність права керування транспортним засобам, оскільки він був позбавлений права керування Красилівським районним судом 23.10.2023 року на 1 рік. Також вказала, що не відповідає дійсності твердження позивача, про те, що автомобілем керувала його дружина, оскільки на відеофіксації чітко вбачається, що керування транспортним засобом Ауді днз НОМЕР_1 здійснював безпосередньо ОСОБА_1 , який під час розгляду справи не подавав жодних клопотань, про те, що він не здійснював керування автомобілем, а навпаки на відеофіксації, на запитання поліцейського чи він визнає свою провину за керування транспортним засобом без посвідчення водія, Вербіцький відповідає «так», також на запитання поліцейського,чи не було кому іншому сісти за кермо автомобіля,- позивач відповідає «не було кому». На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення долучила до відзиву DVD- диск з відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського.

18.03.2023 року відкрито провадження у справі.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача Сидорук Д.В. подав до суду заяву, у якій вимоги позову підтримав, наполягав на їх задоволенні, справу просив розглянути у його та позивача відсутність, просив визнати недопустимим долучений до відзиву доказ - DVD-диск з відеозаписами, оскільки копія вказаного доказу позивачу надана не булла, що позбавило позивача можливості ознайомитися з ним та дати свої пояснення щодо нього.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області, в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 19.01.2024 о 07 год 33 хв. в місті Красилів по вулиці Грушевського, 120, керував транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування Красилівським районним судом, номер справи 677/1019/23 від 23.10.2023 року, чим порушив п. 2.1. а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку із вчиненим правопорушенням 19.01.2024 поліцейський відділення поліції № 4 (м. Красилів) Хмельницького районного управління поліції ГУ НП в Хмельницькій області старший сержант поліції ОСОБА_3 виніс постанову серії ЕНА № 1269568 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як встановлено судом, постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 23.10.2023 у справі № 677/1019/23 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Річний строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами слід обраховувати з 23.10.2023, тобто з дати винесення постанови Красилівського районного суду Хмельницької області.

Таким чином, позивач на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме: 19.01.2024, був позбавлений права керування транспортними засобами.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною четвертою ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на адміністративний позов та законності винесення постанови долучила DVD - диск з розміщеними на ньому відеозаписами з портативного відеореєстратора на якому містяться 3 файли з відеозаписами під назвами: «0000000__0001», «20240119_071857», «20240119_071955».

На відеозаписах з портативного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_1 19.01.2024 року о 07 год. 33 хв. в м. Красилів, по вул. Грушевського, 120 керував транспортним засобом Ауді днз НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції (файли під назвою «20240119_071857», «20240119_071955»). В ході розмови з водієм працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами (0 хв. 04 сек. файлу під назвою « НОМЕР_2 »), що ОСОБА_1 підтвердив (0 хв. 05 сек. файлу під назвою «20240119_071955»). В подальшому водію було повідомлено, що відносно нього буде пртягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП на що ОСОБА_1 заперечень не висловлював, на питання поліцейського чи він визнає свою вину відповів, що «так» (0 хв. 00 сек. - 0 хв. 36 сек. файлу під назвою «0000000__0001»). На пропозицію поліцейського пояснити причину своїх дій ОСОБА_1 повідомив, що «добирався додому» (0 хв. 43 сек. файлу під назвою «0000000__0001)

Крім того, з оглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював поліцейському свою незгоду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з тих підстав, що він не здійснював керування автомобілем.

Даний доказ суд приймає до уваги, оскільки він містить інформацію щодо предмета доказування, одержану в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи представника позивача ОСОБА_4 про недопустимість вищевказаного відеозапису суд відхиляє, оскільки представнику позивача було відомо про долучення такого відеозапису представником відповідача, у зв`язку з чим представником позивача 10.04.2024 було подано до суду заяву про відкладення судового розгляду для ознайомлення зі змістом долученого відеозапису та надання відповідних пояснень. У зв`язку з чим 10.04.2024 судове засідання було відкладено на 15.05.2024. Таким чином, представнику позивача судом було надано достатньо часу для ознайомлення з наданими суду відеозаписами та надання відповідних пояснень, однак з клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи до суду представник позивача не звертався.

Сам по собі факт перебування позивача на військовій службі в даному випадку процесуального значення не має, оскільки ним було залучено для представництва його інтересів адвоката Сидорука Д.В., який діяв в інтересах позивача ОСОБА_1 , зокрема подавав до суду клопотання.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність дій інспектора поліції при перевірці у позивача зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів, зокрема, посвідчення водія.

Враховуючи зазначені обставини, суд зазначає, що судова практика містить правову позицію про те, що КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач ОСОБА_1 не надав жодних належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.

Обставини, викладені позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві належними та допустимими доказами не підтверджені.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльність не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У свою чергу, представник відповідача надав суду належні та допустимі докази (відеозапис), які підтверджують вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, чим самим спростував доводи позивача, викладені ним в позовній заяві.

У зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а отже у задоволенні їх слід відмовити.

Згідно частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа), розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 245, 247, 251, 283, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Суддя Р. В. Вознюк