Справа № 160/4815/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2024 рокуСправа №160/4815/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу:
- винагороди за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін;
- додаткової винагороди, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023р. по час вирішення цієї справи;
- матеріальної допомоги за 2023р. для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення;
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу, позивачу:
- винагороду за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін з 01.07.2023р. по час винесення рішення по цій справі;
- додаткової винагороди, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023р. по час вирішення цієї справи, але не менше ніж з 01.07.2023р. по 05.02.2024р. (тобто 7 місяців * 30 000грн.= 210 000грн.);
- матеріальної допомоги за 2023р. для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення - 22 719,38грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 18.03.2022р. позивача було зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 та з 01.06.2023р. його залучено до здійснення розмінування (виявлення, знешкодження, знищення та ін.) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій тощо. Проте, всупереч чинному законодавству України, позивачу з 01.07.2023р. припинена виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000грн., а винагорода (премія) за розшук, піднімання, розмінування, знешкодження вибухонебезпечних предметів, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, йому не здійснювалась взагалі. Також зазначає, що відповідачем порушено право позивача на отримання у 2023р. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення - 22 719,38грн., оскільки така допомога не була виплачена. Позивач вважає таку бездіяльність щодо не виплати вказаних винагород протиправною, такою, що суперечить нормам матеріального права та прямо порушує конституційні її права, у тому числі права на оплату праці.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2022 №5 солдата ОСОБА_1 було зараховано до особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця 3 взводу охорони 3 роти охорони 1 батальйону охорони.
Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 №169 від 01.06.2023р., ОСОБА_1 призначено на посаду командира відділення розмінування 1 взводу розмінування 3 роти розмінування батальйону розмінування з посадовим окладом згідно з тарифним розрядом 7 у сумі 3000грн., шпк «молодший сержант». Призначено також виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 505 % посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням військового звання та надбавки за вислугу років.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 № 169 молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що посаду командира відділення розмінування 1 взводу розмінування 3 роти розмінування батальйону розмінування прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2023 № 174 молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у відрядження на навчання для проходження курсу фахової підготовки за спеціальністю «Сапер розмінування» до військової частини АДРЕСА_1 , терміном на 41 добу.
Бойовим наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.08.2023 № 10/дск про розмінування земель сільськогосподарського призначення відповідно до бойового розпорядження Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 02.08.2023 №533, залучено особовий склад І роти розмінування батальйону розмінування з метою обстеження та очищення від вибухонебезпечних предметів деокупованих територій Іванівської селищної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2023 № 315 молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув на стаціонарне лікування до КНП «ЧОЛ» м. Чернігів.
Наказом військової частини НОМЕР_1 від 09.10.2023 № 329 молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що прибув зі стаціонарного лікування з КНП «ЧОЛ» м. Чернігів.
Наказом військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2023 № 334 молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб.
Наказом військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2023 № 373 молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 1 відділення розмінування 1 взводу розмінування 2 роти розмінування батальйону розмінування з посадовим окладом згідно з тарифним розрядом 9 у сумі 3 170 грн., шпк «старший сержант». Призначено також виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 489 % посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням військового звання та надбавки за вислугу років.
Наказом військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 № 386 молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у частину щорічної відпустки у місто Кривий Ріг, терміном на 17 діб.
Наказом військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2023 № 341 молодшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у частину щорічної відпустки у місто Кривий Ріг, терміном на 07 діб.
Судом встановлено, що в період з 11.08.2023 по 26.09.2023 було складено акти виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), №8 11.08.2023, №15 12.08.2023, №19 14.08.2023, №24 15.08.2023, №29 16.08.2023, №33 17.08.2023, №38 18.08.2023, №41 19.08.2023, №45 21.08.2023, №51 22.08.2023, №56 23.08.2023, №63 24.08.2023, №70 25.08.2023, №75 28.08.2023, №83 29.08.2023, №90 30.08.2023, №100 02.09.2023. №108 04.09.2023, №112 05.09.2023, №120 06.09.2023, №125 07.09.2023, №131 08.09.2023, №139 09.09.2023, №145 11.09.2023, №153 12.09.2023, №161 13.09.2023, №175 14.09.2023, №183 18.09.2023, №190 19.09.2023, №199 20.09.2023, №208 21.09.2023, №209 22.09.2023, №218 23.09.2023, №225 25.09.2023, №233 26.09.2023, згідно яких було виявлено вибухові предмети.
Також, в матеріалах справи наявні копії актів: №297 10.10.2023, №602 10.11.2023, №607 11.11.2023, №618 13.11.2023, №629 14.11.2023, №641 15.11.2023, №653 16.11.2023, №665 17.11.2023, №674 18.11.2023, №689 20.11.2023 виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів за період з 10.10.2023 по 20.11.2023, у складі комісій груп розмінування, згідно яких вибухових предметів виявлено не було.
Крім того, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024 року №286 з ОСОБА_2 було утримано переплату грошового забезпечення в зв`язку з помилковим включенням його до списку військовослужбовців, які виконували завдання з розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів для виплати додаткової винагороди згідно з актом виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів №607 від 11.11.2023 року.
11.11.2023р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 з рапортом про нарахування і виплату, передбачених діючим законодавством України виплат, пов`язаних з розмінуванням, в якому просив, у т.ч.: нарахувати та виплатити належні йому грошові кошти за період з 18.03.2022р. по 11.11.2023р., які не були виплачені та в подальшому здійснювати зазначені виплати, у встановленому діючим законодавством розмірі, в тому числі, виплатити: - грошове забезпечення за час щорічної відпустки за період 2022-2023р.р.; - грошове забезпечення на оздоровлення; - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.
Вказаний рапорт було направлено засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 11.11.2023р. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відповідними штампами Укрпошти.
Також, судом були досліджені письмові докази, копії яких наявні в матеріалах справи, зокрема:
- Довідка КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради № 291 від 05.10.2023р. про перебування ОСОБА_1 з 27.09.2023р. на лікуванні з діагнозом мінно-вибухова травма (МВТ);
- Довідка ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2023р. № 7772 про стан ОСОБА_1 після мінно-вибухової травми, множинних вогнепальних осколкових поранень.
Так, у Довідці ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2023р. № 7772, за результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1 зазначено: Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після МВТ (27.09.2023) множинних вогнепальних осколкових поранень обох нижніх кінцівок, правої кисті, правої вушної раковини та інше.
Поранення. ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми не надана).
На підставі статі 81 графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.
Вважаючи, що під час військової служби неправильно нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення та додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.
Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі, також -Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Згідно частини 1 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25 березня 1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди, допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пунктів 1-3 Розділу 19 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони від 07.06.2018 р. №260 (далі - Порядку №260), військовослужбовцям, які під час проходження служби здійснюють розшук, піднімання, розмінування та знешкодження (знищення) вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, залежно від характеру робіт виплачується винагорода у відсотках від посадового окладу за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704, за кожним актом, але не більше 20 відсотків на день:
кожному військовослужбовцю групи розмінування або групи знищення - за кожне знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів.
Виплата винагороди за розшук і знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів на місці здійснюється в таких розмірах (у відсотках посадового окладу за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704): різноманітні підривники, снаряди калібру до 50 мм - 3 відсотки;
гранати (ручні, протитанкові, до підствольних та автоматичних гранатометів), артилерійські снаряди, мінометні міни калібру від 50 до 150 мм, реактивні боєприпаси калібру від 73 до 158,5 мм, інженерні боєприпаси - 5 відсотків;
артилерійські снаряди калібру від 150 до 420 мм, мінометні міни калібру від 150 до 170 мм, реактивні боєприпаси калібру від 158,5 до 320 мм, авіаційні бомби масою від 2 до 500 кг -7 відсотків;
авіаційні бомби масою 500 кг і більше, скупчення різноманітних вибухових предметів (25 одиниць і більше) - 10 відсотків.
Підставою для виплати винагороди за розшук і знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів на місці є:
витяг з розпорядчого документа вищого штабу на виконання завдання з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів або знищення вибухонебезпечних предметів;
наказ командира військової частини (виконавця робіт) на виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів, у якому зазначаються місце, дата, поіменно особовий склад, який залучається до складу групи розмінування;
акт виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), затверджений командиром військової частини (виконавця робіт).
Аналізуючи вказані норми законодавства суд зазначає, що винагорода у відсотках від посадового окладу військовослужбовцям, які під час проходження служби здійснюють розшук, піднімання, розмінування та знешкодження (знищення) вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, залежно від характеру робіт та кількості виявлених та знешкоджених предметів здійснюється за кожним актом.
В матеріалах справи наявні копії Актів виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), у складі комісій груп розмінування, які були досліджені судом під час розгляду: №8 11.08.2023, №15 12.08.2023, №19 14.08.2023, №24 15.08.2023, №29 16.08.2023, №33 17.08.2023, №38 18.08.2023, №41 19.08.2023, №45 21.08.2023, №51 22.08.2023, №56 23.08.2023, №63 24.08.2023, №70 25.08.2023, №75 28.08.2023, №83 29.08.2023, №90 30.08.2023, №100 02.09.2023. №108 04.09.2023, №112 05.09.2023, №120 06.09.2023, №125 07.09.2023, №131 08.09.2023, №139 09.09.2023, №145 11.09.2023, №153 12.09.2023, №161 13.09.2023, №175 14.09.2023, №183 18.09.2023, №190 19.09.2023, №199 20.09.2023, №208 21.09.2023, №209 22.09.2023, №218 23.09.2023, №225 25.09.2023, №233 26.09.2023, згідно яких в період з 11.08.2023 по 26.09.2023 було виявлено вибухові предмети.
Таким чином, доказами наявними в матеріалах справи спростовується твердження позивача про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати винагороди за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині не нарахування та не виплати додаткової винагороди, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023р. по час вирішення цієї справи та матеріальної допомоги за 2023р. для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Суд звертає уваг, що Наказом Міністерства Оборони України № 566 від 26.09.2023 затверджено зміни до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» № 260 від 07.06.2018р. Грошове забезпечення, згідно з цим Порядком виплачується, в тому числі, військовослужбовцям Державної спеціальної служби транспорту, до якої належить також відповідач.
Підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойові (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Відповідно до копій актів: №297 10.10.2023, №602 10.11.2023, №607 11.11.2023, №618 13.11.2023, №629 14.11.2023, №641 15.11.2023, №653 16.11.2023, №665 17.11.2023, №674 18.11.2023, №689 20.11.2023 виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів) за період з 10.10.2023 по 20.11.2023, у складі комісій груп розмінування, вибухових предметів виявлено не було, на кожному з яких також міститься підпис ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що вказані вище Акти свідчать про те, що особовим складом групи розмінування військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, до якої залучався ОСОБА_1 виконували роботи з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), відповідно до бойового розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту №533т від 02.08.2023р.
Під час розгляду справи, судом також враховані такі досліджені письмові докази, зокрема:
- Довідка КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради № 291 від 05.10.2023р. про перебування ОСОБА_1 з 27.09.2023р. на лікуванні з діагнозом мінно-вибухова травма (МВТ);
- Довідка ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2023р. № 7772 про стан ОСОБА_1 після мінно-вибухової травми, множинних вогнепальних осколкових поранень.
Відповідно до Довідки про суми грошового забезпечення позивача № 3318 від 13.12.2023р., за березень 2022р. - жовтень 2023р., вбачається, що ОСОБА_1 з 01 липня 2023р. припинена виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000грн.
Як було зазначено судом вище, надані відповідачем та наявні в матеріалах справи копії Актів свідчать про те, що особовим складом групи розмінування військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, до якої залучався ОСОБА_1 виконували роботи з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), відповідно до бойового розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту №533т від 02.08.2023р.
Також, судом встановлено, що бойовим наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.08.2023 № 10/дск про розмінування земель сільськогосподарського призначення відповідно до бойового розпорядження Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 02.08.2023 №533, залучено особовий склад І роти розмінування батальйону розмінування з метою обстеження та очищення від вибухонебезпечних предметів деокупованих територій Іванівської селищної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, матеріалами справи підтверджено, що відповідач, у супереч діючому законодавству, протиправно не нараховував та, відповідно, не сплатив позивачу під час виконання бойових завдань на підставі бойового розпорядження, зазначену додаткову винагороду у розмірі 30 000грн., починаючи з 01.07.2023р. - до 21.02.2024р. (день звернення із даним позовом до суду), доказів протилежного відповідачем не надано.
Суд оцінює критично посилання відповідача на те, що: ««оскільки п.2 Розділу 34 Порядку №260 в частині виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000грн., військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання, згідно з бойовими наказами.... вступив в законну силу з 29.09.2023р., то виплата додаткової винагороди ОСОБА_1 проводилась з такої дати ...», оскільки згідно з п. 4 Наказу Міністерства оборони України від 26.09.2023р. № 566 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім абзаців тридцятого-тридцять четвертого пункту 13 Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджених цим наказом, які застосовуються з 01 червня 2023 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 передбачене право командирів військових частин у межах наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового й начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їхнього місячного грошового забезпечення.
Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 2683 від 1 лютого 2023 року.
Згідно із п. 1, 2, 7, 9 розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Аналіз даних правових норм свідчить про те, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється виключно за рапортом військовослужбовця з обґрунтуванням наявності визначених підстав, а умовами проведення означеного платежу є окреме рішення Міністра оборони України та фізична наявність видатків на асигнування у кошторисі Міністерства оборони України.
Тобто, основою виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є звернення військовослужбовця до командира військової частини з рапортом.
11.11.2023р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 з рапортом про нарахування і виплату, передбачених діючим законодавством України виплат, пов`язаних з розмінуванням, в якому просив, у т.ч.: нарахувати та виплатити належні йому грошові кошти за період з 18.03.2022р. по 11.11.2023р., які не були виплачені та в подальшому здійснювати зазначені виплати, у встановленому діючим законодавством розмірі, в тому числі, виплатити: - грошове забезпечення за час щорічної відпустки за період 2022-2023р.р.; - грошове забезпечення на оздоровлення; - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно не здійснив позивачу виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача про відсутність рапорта, як підстави для виплати вказаного грошового забезпечення, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема вказаним вище рапортом та доказами надіслання рекомендованим листом відповідачу (опис вкладення до цінного листа від 11.11.2023р. та рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення з відповідними штампами Укрпошти),
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а за конкретними обставинами.
Суд зазначає, що в позовних вимогах позивач просить зобов`язати відповідача здійснити спірні виплати по день прийняття рішення по справі, проте, суд вважає, що вказані позовні вимоги є передчасними, та підлягають частковому задоволенню, шляхом зазначення дати саме - 21.02.2024р., день звернення із даним позовом до суду.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів, виходячи з розміру 30 000грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023р. по 21.02.2024р. та матеріальної допомоги за 2023р. для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів, виходячи з розміру 30 000грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023р. по 21.02.2024р. та матеріальну допомогу за 2023р. для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова