Справа № 531/953/24
Суддя: Попов М. С.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/953/24
номер провадження 2-а/531/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом у якому просив суд скасувати постанову серії АА №00018146 від 21.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначається, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00018146 винесеною 21.03.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 ч.2 КУпАП. Згідно постанови, 19.03.2024 о 22:25 год. за адресою М-05, км 36+303, Київська область, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH460 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2,255 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, поставлено обов`язок сплатити штраф у розмірі 8500,00 грн. При здійсненні розрахунку старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. не прийнято до уваги той факт, що VOLVO FH460 д.н.з. НОМЕР_1 , згідно реєстраційних даних є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. Також не враховано те, що зафіксований на фото напівпричіп VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз-трьохвісний. А отже дозволена максимальна маса, яка дозволена для руху вказаного комбінованого транспортного засобу складає 44 т. Оскаржувана постанова та інформаційний файл не містять даних щодо марки, моделі, д.н.з. причепу-контейнеровоза, приєднаного до сідельного тягача VOLVO FH460 д.н.з. НОМЕР_1 . Позивачу не зрозуміло, чому, при проведенні розрахунку перевищення загальної маси, відповідачем застосовано вагу саме 40 тон. У оскаржуваній постанові у розділі «Результат автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 6 шт., спарені колеса 3 вісь. Також зафіксована загальна маса транспортного засобу 46950 кг, загальна маса транспортного засобу, що виміряна з урахуванням похибки 42255. Склад правопорушення передбачений ч.2 ст.132-1КУпАП, згідно оскаржуваної постанови відсутній, через відсутність перевищення встановлених законом габаритно-вагових норм (46,950-44,0- 4,695 (похибка пристрою) : 44,0х100%)=3,96%. При винесенні оскаржуваної постанови не врахованою, що відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП настає при перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%.

Ухвалою суду від 11.04.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному порядку без виклику (повідомлення) сторін, визначено сторонам строки для подання відзиву, письмових заяв по суті справи.

Представником відповідача 11.12.2023 було подано відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю з підстав викладених у ньому.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи заперечення шодо відзиву.

Заяви про розгляд справи в порядку спрощено провадження з викликом (повідомленням) сторін не находили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів та доказів.

Судом встановлено, що Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00018146 винесеною 21.03.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 ч.2 КУпАП.

Згідно постанови, 19.03.2024 о 22:25 год. за адресою М-05, км 36+303, Київська область, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH460 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2,255 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, поставлено обов`язок сплатити штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с.11)

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.20), ОСОБА_1 є власником т/з VOLVO FH460 д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних даних є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.

Також ОСОБА_1 є власником т/з VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 (спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз (а.с.21).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, зокрема, навантаження на одиночну вісь 11,5 т.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Дія частини другої цієї статті передбачає відповідальність за правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів, у вигляді штрафу у розмірах, зокрема, п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 5, 5, сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 76-20 Rev.0; свідоцтво про повірку: №35-02/1812-1815 від 12.12.023, чинне до 11.12.2024 (підсистема вагового контролю) та сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 6-21 Rev.0; свідоцтво про повірку №23-21/000198, 199, 306, 201, чинне до 12.09.2024.

Враховуючи вказане, зафіксована даним технічним засобом інформація про перевищення автомобілем позивача нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, у розумінні статті 251 КУпАП, є належним доказом підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статей 229, 255, 279-5, 279-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частини другої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 року № 460, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, та з метою нормативно-правового врегулювання питань здійснення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проваджень у справах про адміністративні правопорушення наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 затверджено, зокрема, Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 512 встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 2 до цієї Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова містить всі необхідні реквізити, відповідно до додатку 2 Інструкції та КУпАП.

Так, постановою від 19 березня 2024 року серії АА №00018146 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638% (2,255 тон), при дозволенній максимальній вазі 40 тон, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси та навантаження на одинарну вісь транспортного засобу здійснюється за формулою:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22. Правил дорожнього руху.

Отже, відповідно до постанови від 19 березня 2024 року серії АА №00018146 розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу виглядає так: ((46950кг - 40000кг - 10%*46950)/40000кг)*100%=5,638 %.

Як зазначалось раніше, відповідальність згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм до 10 %, що з огляду на зафіксовані параметри мало місце у даному випадку.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі наказ №363) дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Згідно з п.п.17.2-17.5 наказу №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Пунктом 17.9. наказу №363 приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності договору - на підставі заявки, а при відсутності договору - разового договору.

Матеріали справи не містять доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням. Окрім того, так само відсутні будь-які ознаки перевезення контейнерів на зображеннях транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Суду також не надано договір та/або належним чином оформлену ТТН, у якій би зазначався вид вантажу, маса завантаження /вивантаження.

Хоча позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який зареєстрований контейнеровозом, однак відсутні підстави вважати, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами, що зазначений контейнеровоз використовувалися в момент зафіксованого порушення, саме як контейнеровоз, в розумінні вищенаведених норм, тому максимальна вага транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.

Тобто сам факт реєстрації автомобільного транспорту - контейнеровозом не поширює вагові норми, передбачені п.22.5 Правил дорожнього руху, у 42 на відповідний транспорт.

З огляду на зазначене, вбачається перевищення позивачем вагових параметрів.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку, що спірна постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає, а отже наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням положення ст.139 КАС України, у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі ст.222, 258, 265-2, 283, 287, 293 КУпАП, керуючись ст.9, 139, 246, 250, 268, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя