Справа № 600/832/24-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/832/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , про стягнення вартості предметів речового майна,-

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, на загальну суму 23 030,99 грн. (двадцять три тисячі тридцять грн. 99 коп.)

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач проходив військову службу в Збройних силах України (Військова частина НОМЕР_1 ) та забезпечувався всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном. В подальшому відповідача звільнено з військової служби. Позивач вказує, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вартість виданих відповідачу предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися в розмірі 23 030,99 грн, яку він в добровільному порядку не погасив.

2. Відповідач правом, визначеним у статті 162 КАС України на подання відзиву на адміністративний позов - не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду за клопотанням представника позивача, поновлено строк звернення до суду. Відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.07.2020 року №159, солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №63-РС від 31 липня 2020 року на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 десантно-штурмового відділення 3 десантно- штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 31 липня 2020 року зарахованого до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , та на всі види забезпечення, в тому числі речового.

2. Згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

3. Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 червня 2022 року по справі №725/2402/22 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, а саме, самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Згідно з вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 червня 2022 року по справі №725/2402/22 (набрав законної сили 08.07.2022 року), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 3 КК України і призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

4. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2023 №242, солдата ОСОБА_1 , який знаходиться в розпорядженні командира військової частини, у зв`язку з самовільним залишенням частини, звільненого з військової служби у запас на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 49-РС від 31.05.2023 згідно підпункту «В» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання).

З «23» серпня 2023 року відповідач виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, в тому числі речового. Абзацом 7 та 8 пункту 12 даного наказу визначено утримати грошові кошти за недоніс речового майна у сумі 10331 грн. 79 коп. та за інвентарне речове майно, яке було втрачено в сумі 12699 грн. 20 коп., відповідно.

5. Згідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на період проходження військової служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном.

Під час звільнення, з ОСОБА_1 не було утримано грошові кошти за недоніс речового майна в сумі 10331,79 грн. (десять тисяч триста тридцять одна грн. 79 коп.) згідно довідок - розрахунків № 49 від 11.07.2023 року та не було утримано грошові кошти за інвентарне речове майно, яке було втрачено в сумі 12699,20 грн. (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять грн. 20 коп.), що підтверджується згідно довідки - розрахунків №50 від 11.07.2023 року.

Також, отримання речового майна відповідачем підтверджується карткою обліку військового майна особистого користування № 615 .

Дане майно видається військовослужбовцю в особисте користування. Майно особистого користування - це предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців.

Розрахунок зносу речового майна здійснюється відповідно до норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затверджених наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 9-1 Закону №2011-XII передбачено продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

2. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-XIV передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.

3. Як встановлено в ході судового розгляду під час проходження служби відповідач у відповідності до вимог статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів.

Зазначена обставина підтверджується наявною у матеріалах справи карткою обліку військового майна особистого користування №615 від 31.07.2020 р.

4. Наказом Міністерства оборони України від 29.06.2016 №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898, якою визначено завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

5. Згідно із положеннями ст.12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 № 160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

6. Матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем речового майна. Судом також встановлено, що відповідач був звільнений зі служби в Збройних Силах України та на момент виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення, згідно з наданими доказами, за відповідачем рахується заборгованість за речове майно строки носіння якого не закінчилися в розмірі 23030,99 грн, яка до цього часу відповідачем не сплачена. Відтак, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на її стягнення з відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Назначені вище висновки суду узгоджуються з правовою позицією Сьомого апеляційного адміністративного суду, яка викладена в постанові від 07квітня 2022 року в справі №600/1592/20-а, .

7. Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи позивач довів обґрунтованість заявлених ним вимог, натомість відповідачем не надано відзиву із наведенням обставин, які б їх спростовували, як і доказів, які свідчать про сплату заборгованості за речове майно, що є предметом спору.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Згідно частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, на загальну суму 23 030,99 грн. (двадцять три тисячі тридцять грн. 99 коп.)

3. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя О.В. Боднарюк