Справа № 520/35893/23
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 травня 2024 року Справа № 520/35893/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () від 31.07.2023 №37, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із врахуванням періоду роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996 до страхового стажу;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () від 03.11.2023 №37, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП «Міський архів»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши до страхового стажу період роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996, починаючи з 12 травня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП «Міський архів», починаючи з 01 листопада 2023 року;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 12 травня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявами про перерахунок пенсії із зарахуванням до стажу період роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996 роки та з урахування архівних довідок про заробітну плату, однак відповідачами було відмовлено у зарахуванні до стажу вказаного періоду та урахування архівних довідок про заробітну плату, посилаючись на те, що запис в трудовій книжці здійснено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: виправлення в номері наказу про прийом на роботу зроблені з порушенням, назва підприємства на печатці, якою завірена запис про звільнення не відповідає назві підприємства, до якого було прийнято на роботу, не зазначені відомості про реорганізацію підприємства; а також з підстав ненадання копій первинних документів для підтвердження довідок про заробітну плату. Таку відмову позивач вважає протиправною, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відмова у зарахуванні до стажу періоду роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996 роки є правомірною, оскільки у трудовій книжці позивача містять виправлення в номері наказу про прийняття на роботу, що порушує вимоги Інструкції № 58; назва підприємства на печатці, якою завірена запис про звільнення, не відповідає назві підприємства, до якого було прийнято на роботу позивача, а також не зазначені відомості про реорганізацію підприємства; відомості архівної довідки не відповідають відомостям трудової книжки. Також, зазначив, що позивачем не надано копій первинних документів для підтвердження довідок про заробітну плату. Таким чином, відповідач вважає, що Головне управління діяло в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відмова у зарахуванні до стажу періоду роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996 роки є правомірною, оскільки у трудовій книжці позивача виправлення в номері наказу про прийняття на роботу внесені з порушенням вимог Інструкції № 162 та Інструкції № 58; назва на відбитку печатки, якою засвідчений запис про звільнення, не відповідає назві підприємства, вказаному у записі про прийняття на роботу; запис про перейменування підприємства відсутній. Таким чином, відповідач вважає, що приймаючи оскаржуване рішення від 31.07.2023 №37, Головне управління діяло на підставі та в межах наданих повноважень.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 12.05.2023 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

27.07.2023 року позивач звернулася із заявою №4111 про перерахунок (допризначення) пенсії у зв`язку із наданими додатково документами.

До вказаної заяви позивачем було надано відповідний пакет документів, в тому числі, трудову книжку НОМЕР_3 та архівну довідку №Ш-34 від 11.07.2023, видану КП «Міський архів» для зарахування періоду роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996.

За результатами розгляду заяви від 27.07.2023 року за принципом екстериторіальності рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.07.2023 №37 було відмовлено у зарахуванні періоду роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці виправлення в номері наказу про прийом на роботу зроблені в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, назва підприємства на печатці, якою завірена запис про звільнення не відповідає назві підприємства, до якого було прийнято на роботу, і не зазначені відомості про реорганізацію підприємства. В архівній довідці від №Ш-34 від 11.07.2023 зазначено, що ОСОБА_1 працювала з січня по 11.01.1996 в підприємстві «Харьковское специализированное ремонтно-строительное управление Тоннельстрой. Дані довідки відрізняються від даних трудової книжки.

31.10.2023 року позивач звернулася із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням архівної довідки про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023 за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року (включно) та архівної довідки про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023 за період роботи з січня 1993 року по січень 1996 року (включно), виданих КП «Міський архів».

За результатами розгляду заяви від 31.10.2023 року за принципом екстериторіальності рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 №37 (далі відмова) було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням вищевказаних архівних довідок, у зв`язку з ненаданням копій первинних документів для підтвердження довідок про заробітну плату.

Позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями відповідачів, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із врахуванням періоду роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996 до страхового стажу та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши до страхового стажу період роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996, починаючи з 12 травня 2023 року, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

За приписами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Правила ведення трудових книжок працівників були затверджені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників (затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р., зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110; далі за текстом Інструкція №58), а правила підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (затверджений постановою КМ України від 12.08.1993 №637; далі за текстом Порядок №637).

Пунктом п. 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

За приписами п.4.1 ч.1 Інструкції №58 записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки працівників, цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

До 1993 року (тобто в оскаржуваний позивачем період з 06.01.1987 по 1993 рік) діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та закладах від 20.06.1974 року №162 (надалі Інструкція). Ця інструкція втратила чинність відповідно до Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року.

Згідно з п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно з п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно п.п. 2.5, 2.8 Інструкції зазначено, що з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Пунктом 2.27 Інструкції встановлено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а та від 26.04.2021 у справі №348/2180/16-а.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також, постанова Верховного Суду від 30 вересня 2019 року по справі №638/18467/15-а містить наступні висновки: «…формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист».

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25.04.2019 у справі №593/283/17, від 27.02.2020 у справі №545/4197/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, оглянувши зміст записів під номерами 9, 11 у копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , судом встановлено, що під номером 9 наявний запис про прийняття працівника на роботу 28.12.1987 року до підприємства «Харьковское мобильное специализированное СМУ Мобильного проектно-строительного объединения «Союзтоннельстрой» (назва вказана мовою оригіналу) на посаду касира управління. Водночас, у графі 4 зазначено підставу внесення вказаного запису наказ №129-к від 28.12.1987 року.

Під номером 11 наявний запис про звільнення працівника з роботи 11.01.1996 року, підстава внесення вказаного запису наказ №120-к від 28.12.1995 року.

Вказані записи скріплені підписом та печаткою підприємства «Харьковское ремонтно-строительное управление «Тоннельстрой» (назва вказана мовою оригіналу).

Так, в записі №9 у графі 4 трудової книжки позивача наявні виправлення у номері наказу про прийом працівника на роботу до підприємства «Харьковское мобильное специализированное СМУ Мобильного проектно-строительного объединения «Союзтоннельстрой».

Крім того, період роботи ОСОБА_1 також підтверджується архівною довідкою №Ш-34 від 11.07.2023, виданою КП «Міський архів» про стаж, архівною довідкою про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023 за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року (включно) та архівною довідкою про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023 за період роботи з січня 1993 року по січень 1996 року (включно), виданих КП «Міський архів», які також надавались пенсійному органу.

Вищезазначені довідки видані архівною установою КП «Міський архів», засвідчені підписами уповноважених осіб та печатками установи.

Доказів зазначення недостовірних відомостей в цих документах матеріали справи не містять.

Водночас, відповідачами не висловлено жодних зауважень ані щодо реальності роботи позивача у період з 28.12.1987 року по 11.01.1996 року, ані щодо наявності правових підстав для виключення цього періоду трудової діяльності із загальної тривалості страхового стажу.

Разом з тим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства.

Відтак, слід дійти до переконання про те, що у даному конкретному випадку оскаржене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.07.2023 №37 стосовно відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28.12.1987 року по 11.01.1996 року з підстав порушення порядку заповнення трудової книжки, не відповідає положенням законодавства та не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу позивача.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, під час неврахування позивачу періоду роботи з 28.12.1987 року по 11.01.1996 року до страхового стажу, діяв необґрунтовано.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.07.2023 №37 є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу період роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996, починаючи з 12 травня 2023 року.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 №37, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП Міський архів та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП Міський архів, починаючи з 01 листопада 2023 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 №37 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023 за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року (включно) та архівної довідки про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023 за період роботи з січня 1993 року по січень 1996 року (включно), виданих КП «Міський архів», у зв`язку з ненаданням копій первинних документів для підтвердження довідок про заробітну плату.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (aбз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно із пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Вимогами п. 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Чинним законодавством, яким врегульовано порядок ведення бухгалтерського обліку визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію (ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV).

У постанові Верховного суду від 31 серпня 2022 року №280/8521/20 зазначено, що «первинними документами, які підтверджують нарахування та сплачену підприємством заробітної плати працівнику є, зокрема розрахунковий лист, виписка з особового рахунку, розрахунково-платіжна відомість, відомість на виплату готівки, видатковий касовий ордер».

Так, архівна довідка №Ш-34 від 22.08.2023, видана КП «Міський архів», містить інформацію про розмір заробітної плати з розбивкою по місяцях позивача за період з січня 1988 року по грудень 1992 року (включно). Довідка видана на підставі первинних документів: 4873 (Відомості по зарплаті за 198801992 роки), Д. 12(37) 21(38) 32(40) 45(50).

Архівна довідка №Ш-34 від 22.08.2023, видана КП «Міський архів», містить інформацію про розмір заробітної плати з розбивкою по місяцях позивача за період з січня 1993 року по січень 1996 року (включно). Довідка видана на підставі первинних документів: 4873 (Відомості по зарплаті за 1993-1996 роки), Д. 57(26) 65(26) 71(26) 80(26).

Отже, надані ОСОБА_1 довідки про заробітну плату місять інформацію про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, видані на підставі первинних документів, про що прямо зазначено в довідках, а тому відповідають вимогам Порядку № 22-1.

Також, довідки про заробітну плату підписані уповноваженими особами установи, та містять печатки установи.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 2.10 Порядку №22-1 у випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, архівні довідки про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, які видані КП «Міський архів» є такими, що видані вірно та відповідають вимогам Порядку №22-1.

Зазначене, також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.03.2020 у справі № 280/1411/16-а, від 26.10.2022 у справі №808/1735/18.

У постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №808/1735/18 викладена наступна правова позиція: « 37. Як вбачається з матеріалів справи, довідка про заробітну плату за період з жовтня 1994 року по січень 1997 року видана на підставі особових рахунків, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, а тому відповідає вимогам Порядку № 22-1. 22. Як видно з матеріалів справи, довідка від 10.10.2016 №146, видана СТОВ «Племзавод Коростишівський» на підставі особових рахунків, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати позивача за період з січня 1984 року по грудень 1988 року та про розмір заробітної плати з розбивкою по місяцях. 23. Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що подана позивачем довідка повністю відповідає вимогам Порядку № 22-1».

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Отже, саме на підприємство покладається обов`язок збереження документів щодо заробітної плати працівників та навіть невиконання цього обов`язку підприємством не є підставою покладання відповідальності на працівника за незбереження такої інформації.

Щодо посилання органу ПФУ на підставу відмови у врахуванні довідок про заробітну плату при обчисленні пенсії, як ненадання ОСОБА_1 копій первинних документів для підтвердження довідок про заробітну плату, то слід зазначити, що нормами чинного законодавства України не встановлено обов`язку надання пенсіонером первинних документів, для врахування його довідок про заробітну плату, а навпаки, в силу положень ст. 44 Закону №1058-IV саме органи ПФУ мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб.

Згідно із пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Отже, пунктом 2.1 Порядку №22-1 не передбачено надання первинних документів пенсіонерів для зарахування його довідок про заробітну плати до 1 липня 2000 року.

Крім того, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 31 березня 2020 року у справі №127/16245/17, від 28 квітня 2020 року у справі №607/4973/16-а, від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 №37 було протиправно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП «Міський архів», у зв`язку з ненаданням копій первинних документів для підтвердження довідок про заробітну плату.

За таких обставин, з метою ефективного та належного захисту порушеного права позивача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 №37, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП Міський архів та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП Міський архів, починаючи з 01 листопада 2023 року.

Відносно клопотання про звернення негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з ч.2 ст.371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Рішенням по даній справі не стягувалось на користь позивача суми боргу з пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування в даному випадку приписів статті 371 КАС України.

Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності на даний час підстав для сумнівів щодо невиконання судового рішення з боку відповідача в майбутньому, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ,) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.07.2023 №37, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із врахуванням періоду роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996 до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків,61022, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ), зарахувавши до страхового стажу період роботи з 28.12.1987 по 11.01.1996, починаючи з 12 травня 2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 №37, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП Міський архів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків,61022, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ), з урахуванням архівних довідок про заробітну плату №Ш-34 від 22.08.2023, виданих КП Міський архів, починаючи з 01 листопада 2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) частину сплаченої суми судового збору у розмірі 1717,76 коп. (одна тисяча сімсот сімнадцять гривень 76 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 16.05.2024.

Суддя Супрун Ю.О.