Справа № 460/21285/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/21285/23 пров. № А/857/26009/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року (головуючий суддя Зозуля Д.П., м. Рівне) у справі № 460/21285/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування карток відмови, рішень про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" звернулося з позовом до Рівненської митниці, в якому просить визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000261; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000032/1 від 14.03.2023; 3) визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000262; 4) визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000033/2 від 14.03.2023; 5) визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000263; 6) визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000034/2 від 14.03.2023.

Обгрунтовує позов тим, що позивачем подані до митного органу декларації з метою оформлення товарів разом з документами, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей. Жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом сформовані Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Стверджує, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визначеної митницею митної вартості. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний КВЕД 45.31).

В ході здійснення господарської діяльності позивач імпортує автомобільні запчастини від заводів виробників, офіційних дистриб`юторів із закордону в даному випадку з Республіки Польща.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» укладений контракт № 2 від 18.10.2022 на поставку автомобільних запчастин із заводами виробниками MARTEX Sp.ZO.O. та Czesci Tir Chlebek Spolka Jawna.

З метою митного оформлення придбаного товару за вказаним Контрактом із контрагентом Czesci Tir Chlebek Spolka Jawna, декларантом подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA10U0 від 13.03.2023.

Декларантом подані до митного оформлення разом з даною декларацією такі документи: - Контракт № 2 від 18.10.2022; - Специфікація № 5V1 від 06.03.2023; - Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) No FE/00000009/2023 від 06.03.2023; - Сертифікат про походження товару № PL/MF/AT0061910 від 08.03.2023 (Certificate of origin); - CMR № 128242 від 08.03.2023; - Відвантажувальна специфікація від 06.03.2023; - Прайс-лист від 01.03.2023; - Митна декларація країни відправлення MRN23PL335010У0212428 від 08.03.2023; - Квитанція SWIFT № 295 від 07.03.2023; - Заключна виписка з АТ КБ Приватбанк з 06.03.2023 по 07.03.2023; - Договір доручення № 19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019; - Договір № ОД030123 на перевезення вантажу в міжнародному і внутрішньому сполученні від 03.01.2023; - Заявка 02/03/23 на послуги перевезення вантажу (Додаток до договору № ОД030123 від 03.01.2023); Рахунок-фактура № РФ-ОТ002311 від 10.03.2023; - Лист вих. № 1403-2 від 14.03.2023; - Лист-опис товару від 06.03.2023; - Експертний висновок № 14032023/2 від 14.03.2023.

Вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною контракту.

Рівненською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000261 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2023/000032/1 від 14.03.2023, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів.

З метою митного оформлення придбаного товару за Контрактом № 14102022/ЕХ від 14.10.2022 із контрагентом PW AUTOS SP. Z O. O., декларантом подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA37U2 від 13.03.2023.

Декларантом подані до митного оформлення разом з вказаною декларацією такі документи: - Контракт № 14102022/EX від 14.10.2022; - Специфікація № 5V1 від 03.03.2023; - Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 000145/FEX/CN/2023 від 03.03.2023; - Сертифікат походження товару № PL/MF/AS0085383 від 07.03.2023; - Сертифікат походження товару № PL/MF/AS0085384 від 07.03.2023; - Сертифікат походження товару № PL/MF/AS0085385 від 07.03.2023; - CMR № б. н. від 07.03.2023; - Відвантажувальна специфікація від 03.03.2023; - Прайс лист з 01.03.2023 по 10.03.2023; - Митна декларація країни відправлення MRN23PL431020Е0120650 від 06.03.2023; - Квитанція SWIFT № 293 від 06.03.2023; - Заключна виписка з АТ КБ Приватбанк з 06.03.2023 по 07.03.2023; - Договір доручення № 19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019; - Договір № ОД030123 на перевезення вантажу в міжнародному і внутрішньому сполученні від 03.01.2023; - Заявка 02/03/23 на послуги перевезення вантажу (Додаток до договору № ОД030123 від 03.01.2023); - Рахунок-фактура № РФ-ОТ002310 від 10.03.2023; - Лист вих. № 1403-1 від 14.03.2023; - Лист-опис товару від 03.03.2023; - Експертний висновок № 14032023/1 від 14.03.2023.

Рівненською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000262 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2023/000033/2 від 14.03.2023, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів.

З метою митного оформлення придбаного товару за Контрактом № 09/05//ЕХР/2022 від 09.05.2022 із контрагентом MARTEX Sp. Z O.О, декларантом подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA84U8 від 14.03.2023.

Декларантом подані до митного оформлення разом з вказаною декларацією такі документи: - Контракт № 09/05/EXP/2022 від 09.05.2022; - Додаткова угода № 1MO від 11.07.2022 до Контракту № 09/05/EXP/2022 від 09.05.2022; - Специфікація № 17V1 від 06.03.2023; - Рахунок фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 9/FAE/2023/00106 від 06.03.2023; - Декларація про походження товару № 9/FAE/2023/00106 від 06.03.2023; - CMR № AMT01/101210 від 08.03.2023; - Відвантажувальна специфікація від 06.03.2023; - Прайс лист з 01.03.2023 по 10.03.2023; - Митна декларація країни відправлення MRN23PL331020Е0228315 від 08.03.2023; - Квитанція SWIFT № 294 від 07.03.2023; - Заключна виписка з АТ КБ Приватбанк з 06.03.2023 по 07.03.2023; - Лист вих. № 1403-3 від 14.03.2023; - Лист-опис товару від 08.03.2023; - Договір доручення № 19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019; - Договір № ОД030123 на перевезення вантажу в міжнародному і внутрішньому сполученні від 03.01.2023; - Заявка 02/03/23 на послуги перевезення вантажу (Додаток до договору № ОД030123 від 03.01.2023); - Рахунок-фактура № РФ-ОТ002311 від 10.03.2023; - Експертний висновок № 14032023/2 від 14.03.2023.

Рівненською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000263 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2023/000034/2 від 14.03.2023, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів.

Позивач не погоджуючись із рішеннями та картками відмови, звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до митного оформлення було надано документи, які повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості у них не мають протиріч або розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості товару за основним методом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, апеляційний суд зазначає наступне.

У частині 2 статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою, другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин восьмої одинадцятої статті 52 МК України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі №1.380.2019.001625.

Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Щодо коригування митної вартості товару згідно із рішенням про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000032/1 від 14.03.2023.

Із вказаного рішення вбачається, що митна вартість імпортованих товарів № 7, 13 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано жодних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонуються з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТ/COT від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності:

- в митній декларації країни відправлення відсутні відомості щодо умов поставки товару та географічного пункту пропуску;

- в рахунку фактурі (інвойсі) № FE/00000009/2023 віл 06.03.2023 зазначено посилання на складські документи та номери замовлення клієнта, які не надано для митного оформлення.

Зазначене може свідчити про заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання товару та включення до митної вартості усіх належних складових, передбачених частиною 10 статті 58 МК України.

ІII. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, витребуваних згідно вимог митниці, таких як:

Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про митну вартість товару про рівень митної вартості подібних товарів схожих за функціональним призначенням та конструктивними характеристиками, матеріалом виготовлення, країною виготовлення, виробника на подібних умовах поставки, визнаний за: - товар 7 МД UA100320/2023/005330 від 13.02.2023 - 3,02 дол. США за кг; - товар 13 МД UA401050/2023/001167 від 13.02.2023 8,02 дол. США за кг.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість товару № 7 визначено на підставі цінової інформації про вартість товару, митне оформлення якого здійснено за МД UA100320/2023/005330 від 13.02.2023 - 3,02 дол. США за кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 138,54 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національний валюті України становить 5367,3998 грн. Товару № 13 визначено на підставі МД UA401050/2023/001167 від 13.02.2023 8,02 дол. США за кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 103,33 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 4003,2728 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем надано усі документи, необхідні для визначення митної вартості товару згідно вимог Митного кодексу України. Зокрема, щодо зазначення митним органом, що в копії митної декларації країни відправлення MRN23PL335010E0212428 від 08.03.2023 відсутні відомості щодо умов поставки товару та географічного пункту пропуску.

Відсутність в митній декларації країни експортера умов поставки та географічного пункту пропуску обумовлена формою польської експортної митної декларації. При цьому, відсутність в митній декларації країни експортера цих відомостей не впливає на митну вартість товару.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено. Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно умовами, якщо документи, зазначені у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, законодавець вважає митну декларацію країни відправлення виключно додатковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей.

Судом встановлено, що Рівненській митниці було подано зовнішньоекономічний договір - Контракт № 2 від 18.10.2022р., який с основним первинним документом, яким керуються сторони.

У пункті 5.1. зазначеного контракту вказано, що постачання товару здійснюється на умовах FCA чи EXW, ІНКОТЕРМС 2010 (відвантаження товару ul. Miliardowicka 73 43-518 Ligota). Актуальні умови постачання будуть вказуватися в інвойсах.

Судом враховано, що у Специфікації № 5V1 від 06.03.2023, яка є невід`ємною частиною Контракту № 2 від 18.10.2022р. вказано умови поставки - FCA-Лігота/Польша.

У CMR № 128242 від 08.03.2023 вказано місце завантаження товару - Ligota, Poland.

У рахунку-фактурі № РФ-ОТ002311 від 10.03.2023 на оплату за надані послуги перевезення вказано маршрут перевезення та пункт пропуску П/П Ягодин.

Щодо маршруту перевезення, то поставка товару здійснювалася від трьох продавців з Республіки Польща, в тому числі Czesci Tir Chlebek Spolka Jawna (Ligota/Лігота, Польща).

Щодо зазначення митним органом, що в рахунку фактурі (інвойсі) № FE/00000009/2023 від 06.03.2023 вказано посилання на складські документи та номери замовлення клієнта, які не надано для цілей митного оформлення, то як правильно вказав суд першої інстанції, вказані документи не є товаросупровідними документами, а є документами виключно внутрішнього користування іноземного контрагента, до яких позивач доступу не має, і ці документи не беруть участі у формуванні ціни на товар.

Пунктом 5.3. Контракту № 2 від 18.10.2022 передбачено, що разом з товаром Покупцеві (перевізнику) передаються супровідні документи (у необхідній кількості): рахунок фактура (інвойс), CMR (міжнародна товаро-транспортна накладна), митна декларація.

Згідно експертного висновку № 14032023/2 від 14.03.2023, товар, який зазначено в специфікаціях: № 5V1 від 06.03.2023, інвойсі № FE/00000009/2023 від 06.03.2023 та Контракті № 2 від 18.10.2022 по своїй ціновій категорії попадає в діапазон та його ціна відповідала середньо-ринковим цінам, що склалися на ринку Польщі.

Щодо коригування митної вартості товару № 7 на підставі № UA100320/2023/005330 від 13.02.2023, № 13 на підставі № UA401050/2023/001167 від 13.02.2023, то покликання митним органом на володіння інформацією щодо іншого цінового рівня товарів з посиланням на інші щодо вказаних товарів, то судом першої інстанції вірно зазначено, що таке не є та не може бути обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Саме по собі прирівняння митним органом цін схожих товарів, без врахування особливостей товарів, їх обсягів та умов постачання, які можуть бути різними, у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, як не є підставою для коригування митної вартості також і відсутність у митних органів інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

Згідно з пунктом 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідно, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується колегія суддів, що на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціни яких взяті за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Разом з тим, митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціни одного товару до інших, та жодним чином не обґрунтував своє рішення (з огляду на дати поставки, кількість, асортимент та умови поставок).

Наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення, але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина п`ята, шоста статті 54 МК України).

Відповідно до частини 7 статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відтак, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Слід зазначити, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.

Ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Вказане вище свідчить про те, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Відтак, посилання в оскаржуваному рішенні на інші митні декларації, за якими здійснене митне оформлення товарів за іншими ціновими показниками, не може бути підставою для коригування митної вартості заявлених позивачем товарів.

Щодо коригування митної вартості товару згідно із рішенням про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000033/2 від 14.03.2023.

Із вказаного рішення вбачається, що:

I. Митна вартість імпортованих товарів № 10, 487, 50, 52 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано жодних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- в рахунках-фактурах не зазначено умови поставки товару;

- в митній декларації країни відправника товару відсутні відомості щодо умов поставки товару та географічного пункту пропуску.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про митну вартість товару, подібних товарів схожих за функціональним призначенням та конструктивними характеристиками, матеріалом виготовлення, країною виготовлення, виробника на подібних умовах поставки, визнаний за: Товар 10 МД від 28.02.2023 UA209230/2023/020564 3,14 дол. США за кг; Товар 48 - МД від 02.02.2023 UA204020/2023/004520 - 4,21 дол. США за кг; Товар № 50 - МД від 06.03.2023 UA100100/2023/425406 - 6,16 дол. США за кг; Товар № 52 - МД від 08.02.2023 UA209170/2023/009756 - 6,16 дол. США за кг.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:

1) відповідну бухгалтерську документацію;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару № 10 - МД від 28.02.2023 UA209230/2023/020564 3,14 дол. США за кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 794,2081 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 31057,1904 грн.

Митну вартість товару № 48 - МД від 02.02.2023 UA204020/2023/004520 - 4,21 дол. США за кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 3832,2758 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 149859,6122 грн.

Митну вартість товару № 50 - МД від 06.03.2023 UA100100/2023/425406 - 6,16 дол. США за кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 99,1324 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 3876,5346 грн.

Митну вартість товару № 52 - МД від 08.02.2023 UA209170/2023/009756 - 6,16 дол. США за кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 182,0318 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 7118,2807 грн.

Щодо зазначення митним органом, що в копії митної декларації країни відправлення MRN23PL431020E0120650 від 06.03.2023 та рахунках-фактурах відсутні відомості щодо умов поставки товару та географічного пункту пропуску, то судом першої інстанції вірно зазначено, що відсутність в митній декларації країни експортера умов поставки та географічного пункту пропуску обумовлена формою польської експортної митної декларації. При цьому, відсутність цих відомостей не впливає на митну вартість товару.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено. Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно умовами, якщо документи, зазначені у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, законодавець вважає митну декларацію країни відправлення виключно податковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей.

Митному органу було подано зовнішньоекономічний договір - Контракт № 14102022/EX від 14.10.2022р., який є основним первинним документом, яким керуються сторони.

У пункті 1.1. зазначеного контракту вказано, що Продавець зобов`язується продати Покупцеві, а Покупець купити від продавця на умовах Солець Куявський - EXW (Incoterms-2020) автозапчастини та аксесуари до вантажного транспорту згідно умов зазначених у цьому контракті.

Судом враховано, що у Специфікації № 5V1 від 03.03.2023, яка є невід`ємною частиною Контракту № 14102022/EX від 14.10.2022, відвантажувальній специфікації від 03.03.2023, прайс-листі з 01.03.2023 по 10.03.2023 вказано умови поставки - EXW-Solec Kujawski.

У CMR № б.н. від 07.03.2023р. вказано місце завантаження товару - Solec Kujawski. У рахунку № НОМЕР_1 від 10.03.2023 на оплату за надані транспортно-експедиційні послуги вказано маршрут перевезення та пункт пропуску П/П Ягодин.

Щодо маршруту перевезення, то поставка товару здійснювалася від трьох продавців з Республіки Польща, в тому числі PW AUTOS SP. Z O. O. (Solec Kujawski/Солець Куявський, Польща.

Згідно експертного висновку № 14032023/1 від 14.03.2023, товар, який зазначено в специфікаціях: № 5V1 від 03.03.2023, інвойсі № 000145/FEX/CN/2023 від 03.03.2023 та Контракті № 14102022/EX від 14.10.2022, по своїй ціновій категорії попадає в діапазон та його ціна відповідала середньо-ринковим цінам, що склалися на ринку Польщі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на те, що поданий позивачем пакет документів для митного оформлення є неповним та містить неточності, не відповідає дійсним обставинам справи та є підставою для скасування картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000262 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000033/2 від 14.03.2023.

Щодо коригування митної вартості товару згідно із рішенням про коригування митної вартості товарів UA204020/2023/000034/2 від 14.03.2023.

Із вказаного рішення вбачається, що митна вартість імпортованого товарів № 46, 71, 77 не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з:

1. Відмовою в наданні додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у 4.2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до 4.5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р.

2) подані до митного оформлення документи, в тому числі додатково надані містять неточності:

- в рахунку-фактурі від 06.03.2023 № 9/FAE/2023/00106 зазначено умови поставки товару FCA без прив`язки до географічного пункту;

- в митній декларації країни відправника товару відсутні відомості щодо умов поставки товару та географічного пункту пропуску.

ІІ. Митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих за призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару.

Митниця володіє інформацією щодо митного оформлення подібних товарів:

№ 46 за МД UA204020/2022/034891 від 14.12.2022 за ціною 7,51 дол. США за кг;

№ 71 за МД UA204020/2023/006835 від 20.02.2023 за ціною 4,21 дол.США за кг;

№ 77 за МД UA204020/2023/006835 віл 20.02.2023 за піною 4,25 дол. США за кг.

У відповідності до ч. 6 ст. 53 МК України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у тому числі документи, передбачені ч. 18 ст. 58 МК України.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів:

товар № 46 - (МД № UA204020/2022/034891 від 14.12.2022 за ціною 7,51 дол. США за кг), числове значення митної вартості товару становить 7360,1270 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення 188,2164 EUR;

товар № 71 - (МД UA204020/2023/006835 від 20.02.2023 за ціною 4,21 дол.США за кг), числове значення митної вартості товару становить 50250,8500 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення 1285,0368 EUR;

товар № 77 - (МД UA204020/2023/006835 від 20.02.2023 за ціною 4,25 дол.США за кг), чистове значення митної вартості товару становить 34968,8975 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення 894,2400 EUR.

Щодо зазначення митним органом, що в рахунку-фактурі від 06.03.2023 № 9/FAE/2023/00106 зазначено умови поставки товару FCA без прив`язки до географічного пункту та в митній декларації країни відправника товару відсутні відомості щодо умов поставки товару та географічного пункту пропуску, судом враховується, що митному органу було подано зовнішньоекономічний договір Контракт 09/05/EXP/2022 від 09.05.2022, що є основним первинним документом, яким керуються сторони.

У пункті 5.1. зазначеного контракту вказано, що поставка товару здійснюється на умовах EXW, Martex IHKOTEPC 2010 (відвантаження товару Walentego Rozdzienskiego 19, 41-308 Dabrowa Gornicza).

Також митному органу було подано невід`ємну частину вказаного контракту, зокрема, додаткову угоду № 1MO від 11.07.2022р., якою сторони погодили нову редакцію п. 5.1., а саме: поставка товару здійснюється на умовах EXW чи FCA, Martex IHKOTEPM 2010 року (відвантаження товару Walentego Rozdzienskiego 19, 41-308 Dabrowa Gornicza).

В рахунку-фактурі № 9/FAE/2023/00106 від 06.03.2023 вказано умови поставки, зокрема, FCA.

За умовами поставки FCA передається замитнений товар з супроводжуючими документами і відвантаження товару здійснювалося на складі продавця, адреса якого вказана на першій сторінці в рахунку-фактурі - 41-308 Dabrowa Gornicza, Rozdzienskiego 19, та співпадає з відомостями, зазначеними у пункті 5.1. Контракту № 09/05/EXP/2022 від 09.05.2022 та додатковій угоді № 1МО від 11.07.2022.

Також, у специфікації № 16V1 від 13.02.2023, яка є невід`ємною частиною Контракту № 09/05/EXP/2022 від 09.05.2022 вказано умови поставки - FCA-Dabrowa Gornicza/Poland та маршрут перевезення Даброва Гурнича/Польша - Рівне/Україна.

У CMR № AMT № 01/101210 від 08.03.2023 вказано місце завантаження товару Dabrowa Gornicza.

У відвантажувальній специфікації від 06.03.2023, а також в прайс-листі з 01.03.2023 по 10.03.2023 вказано умови поставки FCA-Dabrowa Gornicza/Poland.

У рахунку № РФ-ОТ002312 від 10.03.2023 на оплату за надані послуги транспортно-експедиційні вказано маршрут перевезення та пункт пропуску П/П Ягодин.

Щодо маршруту перевезення, то поставка товару здійснювалася від трьох продавців з Республіки Польща, в тому числі MARTEX Sp. Z 0. O. (Dabrowa Gornicza/Даброва Горніца, Польща).

Відсутність в митній декларації країни експортера умов поставки та географічного пункту пропуску обумовлена формою польської експортної митної декларації. При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що відсутність в митній декларації країни експортера цих відомостей не впливає на митну вартість товару.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено. Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно умовами, якщо документи, зазначені у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, які мають вилив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, законодавець вважає митну декларацію країни відправлення виключно додатковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів №/2023/000034/2 від 14.03.2023 митним органом не наведено перелік документів, які витребовуються, як і не вказано того, чому поданих документів недостатньо для застосування основного методу визначення митної вартості.

Суд враховує, що листом вих. № 1403-3 від 14.03.2023, митному органу було долучено Висновок про вартісні характеристики товарів № 14032023/3 від 14.03.2023, згідно якого, товар, який зазначено в специфікаціях: № 17V1 від 06.03.2023, інвойсі № 9/FAE/2023/00106 від 06.03.2023 та Контракті № 09/05/EXP/2022 від 09.05.2022 по своїй ціновій категорії попадає в діапазон та його ціна відповідала середньо-ринковим цінам, що склалися на ринку Польщі.

Щодо коригування митної вартості товару № 46 за МД UA204020/2022/034891 від 14.12.2022, № 71 за МД UA204020/2023/006835 від 20.02.2023, № 77 за МД UA204020/2023/006835 віл 20.02.2023, то суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів дійшов правильного висновку, що навіть наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта, і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18.

Таким чином, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів (висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року по справі № 809/1838/15).

Апеляційний суд зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Колегія суддів вказує, що на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціни яких взяті за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення. Поміж того, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціни одного товару до інших, відповідач жодним чином не обґрунтував своє рішення (з огляду на дати поставки, кількість, асортимент та умови поставок). Отже, спірні рішення відповідача не відповідають ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості. Крім того, наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення, але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України. Ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Наявність же у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення і не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Апеляційний суд зазначає, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість, митним органом жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів.

Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач подав усі наявні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували правомірність декларування товару за основним методом.

Водночас, митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують ціну товару чи числові значення складових митної вартості товарів, відтак, картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000261; № UA204020/2023/000262; № UA204020/2023/000263 та Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000032/1 від 14.03.2023; № UA204020/2023/000033/2 від 14.03.2023; № UA204020/2023/000034/2 від 14.03.2023 є протиправними і підлягають скасуванню.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі № 460/21285/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар