Справа № 336/3750/24
Суддя: Звєздова Н. С.
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/48/2024
УХВАЛА

про направлення адміністративного позову за підсудністю

20 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивачки адвокат Добринь Я.О., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 28.03.2024 серії АЕ №1274147, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001021 від 27.06.2014, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: 1) визнати поважними причину пропуску строків на оскарження та поновити їх, прийняти позов та відкрити провадження по справі; 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 6784586, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП; 3) закрити провадження по справі; 4) справу розглянути в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Дослідивши матеріали поданого позову та долучених до нього документів, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, згідно з ч.1 ст.125 Конституції України, ч.1 ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

За змістом п.3 ст.4 КАС України, адміністративний суд це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом в розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Частиною першою статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, вказаною правовою нормою передбачено альтернативну територіальну підсудність справи за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог статей 160, 167 та 246 КАС України суд зобов`язаний встановити точне місце проживання чи перебування позивача - фізичної особи.

При цьому відповідно до пункту 2 частини дев`ятої статті 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються в обов`язковому порядку, зокрема, місце проживання фізичної особи (позивача).

Встановлення судом місця проживання самого позивача є обов`язковим для гарантування реалізації пункту 1 та 3 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з якою до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з з матеріалів справи, спір між сторонами стосується оскарження позивачем ОСОБА_1 індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6784586 від 05.04.2023, складеної старшим сержантом поліції Бат.Рота відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 .

Звертаючись з вказаним позовом саме до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, адвокатом зазначено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте в обґрунтування вказаного не надано жодного документу.

Судом на вимогу КАС України , було здійснено запт щодо встановлення місця реєстрації позивача.

Так, згідно Листа Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації № 2324/04-29 від 06.05.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Новоселівсвької сільської ради Пологівського району Запорізької області, а відтак територіальної підсудності Пологісвського районного суду Запорізької області.

Крім того, адреса зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за вищевказаною адресою підтверджується долученою до позову сканкопією паспорта громадянина України, виданого на ім`я позивача.

Суд звертає увагу, що згідно вищевказаного листа Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 зареєстрований в ЄІБД ВПО по Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд зауважує, що частина перша статті 25 КАС України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи-позивача.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Наведене визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.

Підсумовуючи, суд зазначає, що для застосування положень ч. 1 ст. 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача чи відповідача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що з отриманих судом документів вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Пологівського районного суду Запорізької області, ця справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

У визначеному законом порядку зареєстроване місце проживання/перебування позивача у Шевченківському районі м. Запоріжжя не підтверджено, належних (актуальних) доказів щодо цього суду не надано.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Пологівсього районного суду Запорізької області на Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

З огляду на викладене і враховуючи те, що вирішення адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 не належить до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, суд доходить висновку про необхідність передачі цієї справи за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а саме за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Водночас таке рішення суду жодним чином не звужуватиме прав позивача, оскільки норми КАС України передбачають достатньо альтернативних механізмів для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, незважаючи на віддаленість їх місця проживання від суду, в якому розглядається справа.

До того ж справа має ознаки незначної складності та може бути вирішена судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Натомість відповідно до ст.318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24, фраза «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Вирішуючи справу «Занд проти Австрії», рішення від 12 жовтня 1978 року, Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «суд, встановлений законом» передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи «судом, встановленим законом», цю адміністративну справу належить передати на розгляд іншого адміністративного суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, а саме: до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за зареєстрованим місцем проживання позивачки по справі.

Керуючись ст.ст. 25, 29, 30, 171, 248, 256, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративну справу №336/3750/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передати за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (місцезнаходження: вул. Перемоги, буд.107-Б, м. Запоріжжя, 69005).

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Звєздова