Справа № 520/5014/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року № 520/5014/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр-кт Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.01.2024 № 21, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 04 жовтня 2023 року дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні дострокової пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 02.08.1988 по 19.11.1990; з 01.07.1991 по 16.09.1993; з 04.10.1993 по 31.01.1994;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 04.10.2023 у межах суми стягнення за один місяць.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов у якому зазначено, що позивач станом на дату звернення з питання призначення пенсій в порядку визначеному Законом 1058 не мав підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку стажу, а тому відсутні підстави для зарахування до стажу та призначення пенсії, тому в позовних вимогах нележить відмовити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач 03.01.2024 звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

За результатами розгляду заяви за принципом «екстериторіальності», рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізький області № 21 від 11.01.2023 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю довідки про безпосередню участь у бойових діях. Крім того у рішенні зазначено, що відповідно до наданих документів, загальний трудовий стаж позивача складав 28 років 12 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до стажу не зараховано періоди роботи з 04.10.1993 по 31.01.1994 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 , оскільки запис заведено з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме відсутня можливість визначити дату наказу при прийомі на роботу та стаж згідно архівної довідки № 473 від 18.12.2023, оскільки в довідці відсутнє повне по батькові.

Матеріали справи містять історічну довідку колективного сільськогосподарського підприємства «Нижньобурлуцьке» село Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області надана 20.10.2023 за № 07-24/171.

В архівній довідці від 20.12.2023 за № 07-24/170, наданою архівним відділом Куп`янською районною державною адміністрації Харківської області у якій зазначено, про те, що в архівному фонді колгоспа ім. Кірова КСП «Нижньобурлуцьке» село Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області в книгах протоколів засідань правління та загальних зборів колгоспників є такі відомості:

- від 15 серпня 1988 року Протокол № 7 засідання правління колгоспу імені Кірова у якому зазначено про прийом в члени колгоспа ОСОБА_2 о прийме на роботу в якості водія.

-від 04 грудня 1990 року протокол № 13 засідання правління колгоспу імені Кірова, в якому зазначено про вихід з членів колгоспу ОСОБА_1 ;

- від 16 вересня 1993 року протокол № 10 засідання правління КСП «Нижньобурлуцьке», в якому зазначено про вихід з членів колгоспу ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною міста проживання.

З архіній довідці від 18.12.2023 за № 472 зазначено, що в архівному фонді КСП «Нижньобурлуцьке» КУ «Трудовий архів» Шевченківської селищної ради у книгах обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу за 1988-1990 роки значиться Вельма Павел В. 1991-1993 роки. З серпня місяця 1988 року по вересень місяць 1993 року включно та з липня місяця 1991 року по вересень місяць 1993 року включно і йому була нарахована така заробітна плата (вказана сума заробітку з розшифруванням з серпня 1988 року по листопад 1990 року та з липня 1991 року по вересень 1993 року.

З архівної довідки від 18.12.2023 за № 473 архівному фонді колгоспу КСП «Нижньобурлуцьке» Комунальної установи «Трудовий архів» Шевченківської селищної ради у книгах обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу за 1988 по 1993роки значиться Вельма ОСОБА_3 , працюючи у колгоспі виробляв таку кількість вихододнів: 1988рік - 56 днів; 1989 рік 288 днів; 1990 рік 291 днів; 1991 рік 115 днів; 1992 рік - 320 днів; 1993 рік 218 днів (довідка містить запис «відомості про встановлений трудовий мінімум колгоспників колгоспу КСП «Нижньобурлуцьке», на зберігання до архівної установи не надходили.

З наданої трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 дата заповнення 05.08.1988 наявні наступні записи:

- 02.08.1988 прийнятий у лені колгоспу ім.Кірова Шевченківського району Харківської області водієм (наказ № 7 від 15.08.1988);

- 19.11.1990 вибув з членів колгоспу ім.Кірова Шевченківського району Харківської області відповідно наданої заяви (наказ № 13 від 19.11.1990);

- 04.10.1993 прийнятий водієм 2-го класу (наказ № 174 від 04.10.1993);

- 31.01.1994 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗОТ України (наказ № 18 від 01.02.1994);

- 03.02.1994 прийнятий в МЧПФ «РИКА» в якості водія (наказ № 1 від 03.02.1994);

- 10.11.1994 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ № 10 від 10.11.1994);

- 07.12.1994 Харківське автотранспортне підприємство № 16327 прийнятий водієм 2-го класу на автобус місцевих маршрутів (наказ № 81-ок від 08.12.1994);

- 08.10.1997 Харківське АТП № 16327 перейменовано в ОАО «Харківської АТП № 16327» (наказ № 1662-П від 08.10.1997);

- 14.01.2001 звільнений за переводом до ЗА АТП « 16327» відповідно до ст. 36 п. 5 КЗпП України (наказ № 3-ОК від 15.01.2001);

- 15.01.2001 Закрите акціонерне товариство «АТП 16327» прийнятий водієм 2-го класу по переводу з ОАО «ХАТП 16327» за змовою керівництва підприємств, для роботи на місцевих маршрутах (наказ № 1-К від 15.01.2001);

- 18.06.2004 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ № 54-к від 18.06.04);

- 24.06.2004 ООО «АВІНІКА» м.Харків, прийнятий на роботу водієм 1 класу, кат. «ВСДЕ» на маршрутне таксі (наказ № 32к від 24.06.04);

- 07.07.2004 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗОТ України (наказ № 37к від 07.07.2004);

- 08.08.2004 Відкрите акціонерне товариство «Харківське автотранспортне підприємство 16330» прийнятий водієм 2-го класу на автобус (наказ № 105 від 07.07.2004);

- 17.01.2007 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ № 6 від 17.01.2007);

- 25.01.2007 ООО «ЕЛЛАКС» прийнятий 25.01.2007 водієм автобуса з випробувальним строком (наказ № 11 від 25.01.2007);

- 19.05.2008 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ № 34 від 19.05.2008);

- 20.04.2010 Харківське приватне дитяче містечко «Отрадне» Харківської області прийнятий водієм (наказ № 3-к від 19.04.2010);

- 07.10.2011 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ № 62-к від 30.09.2011.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізький області № 21від 11.01.2023 позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Таким чином, для призначення пенсії за вказаною нормою, особа має досягнути 55 років та мати необхідний страховий стаж не менше 25 років.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) , який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII

Матеріали справи містять копію посвідчення учасника бойових дії НОМЕР_3 від 27.09.2023 та копію воєнного квітка НУ 9697003 ОСОБА_1 у якому міститься запис:- в/ч НОМЕР_4 посада стрілець (наказ від 08.12.2022) та запис в/ч НОМЕР_4 посада водій-слюсар (наказ № 99 від 30.12.2022).

Так, судом встановлено, що позивач на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії досягнув необхідного віку, проте, на переконання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, не має необхідного страхового стажу для призначення дострокової пенсії.

Крім того, судом встановлено, що при зверненні до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії позивачем було надано серед іншого посвідчення учасника бойових дій, при цьому доказів подання довідок, передбачених абзацом третім підпункту 5 пункту 2.1 Порядку №22-1, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не набув права на призначення дострокової пенсії за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки виключно наявність у позивача статусу учасника бойових дій не є належною підставою для призначення дострокової пенсії.

З огляду на викладене, рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.01.2024 № 21, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, яким було відмовлено позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного документа, а саме довідки про участь у бойових діях - є правомірним, оскільки абзацом третім підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, натомість доказів наявності у позивача та подання до відповідача документів, визначених вказаної нормою права, матеріали справи не містять.

Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу періоди роботи з 02.08.1988 по 19.11.1990; з 01.07.1991 по 16.09.1993; з 04.10.1993 по 31.01.1994, суд виходить з наступного.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізький області №21від 11.01.2023 зазначено, що відповідно до наданих документів, загальний трудовий стаж позивача складав 28 років 12 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу не зараховано періоди роботи з 04.10.1993 по 31.01.1994 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 , оскільки запис заведено з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме відсутня можливість визначити дату наказу при прийомі на роботу та стаж згідно архівної довідки № 473 від 18.12.2023, оскільки в довідці відсутнє повне по батькові позивача.

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637)

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Перевіряючи правомірність не врахування відповідачем періоду роботи позивача з 04.10.1993 по 31.01.1994, суд враховує таке.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 дата заповнення 05.08.1988, за спірний період наявні наступні записи:

- 04.10.1993 Управління механізації № 256 «Сантехмонтаж-60» прийнятий водієм 2-го класу (наказ № 174 від 04.10.1993);

- 31.01.1994 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗОТ України (наказ № 18 від 01.02.1994) записи у трудовій книжці містять номери наказів та дати.

У наявній копії архіної довідці від 18.12.2023 за № 473 на яку посилається відповідач у спірному рішенні зазначається: «в архівному фонді колгоспу КСП «Нижньобурлуцьке» Комунальної установи «Трудовий архів» Шевченківської селищної ради у книгах обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу за 1988 по 1993роки значиться Вельма ОСОБА_3 працюючи у колгоспі виробляв таку кількість вихододнів: 1988 - 56 днів; 1989 рік 288 днів; 1990 рік - 291днів; 1991 рік - 115днів; 1992 рік - 320 днів; 1993 рік - 218днів (довідка містить запис «відомості про встановлений трудовий мінімум колгоспників колгоспу КСП «Нижньобурлуцьке», на зберігання до архівної установи не надходили» .Тобто довідка містить періоди роботи позивача за 1993 рік та ніяк не стосується спірного періоду з 04.10.1993 по 31.01.1994.

Виявлена відповідачем неточність у записі архіній довідці від 18.12.2023 за № 473 не спростовує наявність і правове значення запису дати прийняття позивача на роботу 04.10.1993. до Управління механізації № 256 «Сантехмонтаж-60» водієм 2-го класу (наказ № 174 від 04.10.1993) та його звільнення 31.01.1994 за власним бажанням за ст. 38 КЗОТ України (наказ № 18 від 01.02.1994) та не має підстав вважати цей період роботи позивача недійснісним.

Порядок ведення трудових книжок станом на спірну дату врегульований положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, зареєстрованої в МЮУ 17 серпня 1993 року за № 110.

Відтак, доводи зазначені у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізький області № 21від 11.01.2023 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з не зараховання періода роботи з 04.10.1993 по 31.01.1994 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , з посиланням наявної записи що зроблена з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме відсутня можливість визначити дату наказу при прийомі на роботу та стаж згідно архівної довідки № 473 від 18.12.2023, не є обґрунтованими.

Суд враховує висновки Верховного Суду в постановах від 06.02.2018 №677/277/17 і від 28.02.2018 №428/7863/17 про те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації і не може мати негативних наслідків для позивача та впливати на його особисті права.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

За встановлених обставин, суд вважає що посилання в рішенні від 11.01.2024 № 21 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахованя періода роботи з 04.10.1993 по 31.01.1994 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 , з причин записів які зроблені з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок , а саме відсутня можливість визначити дату наказу при прийомі на роботу та стаж згідно архівної довідки № 473 від 18.12.2023, оскільки в довідці відсутнє повне по батькові є безпідставними.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Відтак, з вказаного пункту вбачається, що уточнюючі довідки подаються виключно у випадках, відсутності трудової книжки або відсутності необхідних записів в ній, наявності неправильних або неточних записів.

Щодо позовної вимоги про зарахування до наявного страхового стажу період роботи з 02.08.1988 по 19.11.1990; з 01.07.1991 по 16.09.1993 суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.01.2024 № 21, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV відсутня відмова у зарахуванні до страхового стажу зазначеного страхового стажу.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Щодо підстав зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 04 жовтня 2023року дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні дострокової пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 02.08.1988 по 19.11.1990; з 01.07.1991 по 16.09.1993; з 04.10.1993 по 31.01.1994, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абз. 1-3 п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до абз. 1 п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні приймається пенсійним органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності, а в подальшому, у разі прийняття таким органом рішення про призначення пенсії, це рішення разом з електронною пенсійною справою засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Зважаючи на те, що у даному випадку органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності за заявою позивача було саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запоріжській області, яке, відповідно, при розгляді документів ОСОБА_1 і здійснювало розрахунок його стажу то саме на нього, як на належного відповідача, і слід покласти обов`язок щодо зарахування до трудового стажу встановлених вище періодів для призначення дострокової пенсії за віком.

Водночас, відповідач-1, за наведених обставин, не є належним у цій справі, тому у задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити повністю, бо останній фактично заяву позивача про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV не розглядав та будь-яке рішення за цією заявою, в тому числі, і оскаржуване, не приймав.

Зважаючи на те, що спірне рішення від 11.01.2024 № 21, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV через відсутність необхідного стажу було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та частково скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.01.2024 № 21 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV та, відповідно, про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо позовної вимоги про допущення до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 04.10.2023 у межах суми стягнення за один місяць, суд відмовляє у задоволенні у зв`язку з її безпідставністю.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вищезазначених позовних вимог .

Розподіл судових витрат відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір» не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр-кт Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та частково скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.01.2024 № 21, яким відмовлено ОСОБА_1 в зарахувані до страхового стажу періоди роботи з 04.10.1993 по 31.01.1994.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр-кт Соборний, буд.158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи в Управлінні механізації № 256 «Сантехмонтаж-60» з 04.10.1993 по 31.01.1994.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.