Справа № 766/4906/24
Суддя: Рядча Т. І.
Дата ухвалення: 2024-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/4906/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Дембіцької Е.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Маммадова Руфата до Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №032192 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до зазначеної постанови 24.03.2024 року поліцейським взводу №2 роти 4 батальойну УПП в Херсонській області сержантом поліції складено постанову відносно громадянина Маммадова Руфата за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає, що постанова є необгрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки позивачу не було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП. Крім цього, працівник поліції при складанні постанови зазначив суму штрафу у розмірі 510 грн., хоча відповідальність за порушення ч.1 ст.121 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі 340 грн., а за порушення ч.1 ст.126 КУпАП штрафу в розмірі 425 грн. Представник позивача зазначив, що відповідно до ст.276 КУпАП «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», словосполучення «місце його вчинення», згідно рішення КСУ є « місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу». Тобто, розглядати справу про порушення ПДР необхідно в приміщення відповідного управління патрульної поліції.

Ухвалою від 08.04.2024 року було відкрито провадження у справі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українинадала до суду відзив, в якому вказала, що відповідно до Інструкції до оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року №1408/27853, працівники підрозділів Національної поліції уповноважені виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху на місці вчинення такого правопорушення. Відповідачем не порушено процедуру, щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та є такою, що грунтуються на приписах закону. Зазначила, що під час винесення постанови позивач ознайомився з її змістом, порядком оскарження та отримав копію, що підтверджується підписом Маммадова Руфата, у зв`язку з чим твердження про не роз`яснення прав позивачу не відповідають дійсності. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав свої повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку

Відповідно дост.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 24.03.2024 року поліцейським взводу №2 роти 4 батальойну УПП в Херсонській області сержантом поліції складено постанову відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови 23.10.2023 року приблизно о 09:05 год. в м.Херсоні в Дніпровському районі по вул. Кулика 141 під час руху ТЗ обладнаним ременем безпеки водій не був пристебнутий ременем безпеки. Крім цього, при собі водій не мав посвідчення водія на ТЗ відповідної категорії. В графі «постанова мною отримана» стоїть підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

До матеріалів справи представником відповідача надано відео запис з нагрудної камери поліцейської, що приймається судом як доказ.

З оглянутого судом відео запису можна встановити, що Маммадов Руфат керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, які відносно нього склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП. Заперечень проти складання постанови та незгоди з діями працівниками поліції позивач на відео запису не висловлював.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п.3 ч.1ст.23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, враховуючи викладене суд не приймає до уваги посилання представника позивача, про необхідність застосування штрафу до правопорушника в розмірі 425 грн., а вважає, що працівником поліції під час притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП вірно визначено розмір штрафу, накладеного на Маммадова Руфата в сумі 510 грн.

Що стосується не роз`яснення працівником поліції прав Маммадову Руфату, суд виходить з наступного. Позивача було ознайомлено та надано копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, в якій роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, з відеозапису, наданого до суду, вбачається що Маммадов Руфат поставив підпис в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в графі «підпис особи притягнутої до адміністративної відповідальності» та в графі «копію постанови отримано».

До посилань представника позивача на те, що справа про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення мала розглядатися за місцезнаходження органу, уповноваженого розглядати справу, суд відноситься критично, виходячи з наступного.

Згідно п.1 розділу ІІІ Інструкції до оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерством внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року №1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення, суд враховує, що визначений правовою нормою ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, на підставі оцінених доказів, суд дійшов висновку, що стороною відповідача, в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень, тому постанову серії БАД №032192 року про накладення на Маммадова Руфата адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП суд вважає законною та обгрунтованою.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Маммадова Руфата до Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ( мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Херсонській області Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місце знаходження: м.Херсон, пр.Національної Гвардії України,128).

Суддя Т.І. Рядча