Справа № 580/3603/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року справа № 580/3603/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Державної судової адміністрації України (далі ДСА України, відповідач-1), Служби судової охорони (далі ССО, відповідач-2), Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області (далі Територіальне управління, відповідач-3), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, яка полягає у нездійсненні фінансування Служби судової охорони коштами на додаткову винагороду позивачу, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 24.02.2022 по 01.07.2022 у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. щомісячно;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Служби судової охорони коштами на додаткову винагороду позивачу, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 24.02.2022 по 01.07.2022 у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. щомісячно;

- зобов`язати Службу судової охорони забезпечити бюджетними асигнуваннями та перерахувати на рахунок Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області кошти для здійснення видатків на виплату позивачу додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 24.02.2022 по 01.07.2022 у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. щомісячно;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 24.02.2022 по 01.07.2022 у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. щомісячно, з утриманням з цих сум передбачених законодавством податків та обов`язкових платежів.

Додатково просить стягнути з Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволених позовних вимог по 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. з кожного суб`єкта владних повноважень на загальну у суму 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Ухвалою від 30.08.2022 суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гарань С.М. прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.09.2022 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача-2 просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши що ним проводиться необхідна робота щодо отримання з резервного фонду держбюджету асигнувань, необхідних для реалізації Постанови № 168. Після надходження цих асигнувань одразу необхідні накази будуть видані встановленим порядком та додаткова винагорода в найкоротший термін буде нарахована і виплачена співробітникам служби.

Щодо витрат на правничу допомогу представник вказав, що до позову не додано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та не підтверджено надання послуг. Крім того вважає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, причому жодного підтвердження поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду ним не надано.

04.10.2022 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача-3 просила в задоволенні позову відмовити повністю із підстав аналогічних зазначених у відзиві відповідача-2.

Щодо витрат на правничу допомогу представниця вказала, що враховуючи відсутність детального опису робіт, визначити розумність розміру є неможливим. А долучені меморіальні ордери не є належними доказами понесення витрат позивачем на виконання зобов`язань за Договором.

Ухвалою від 15.11.2022 Черкаський окружний адміністративний суд зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду за наслідками розгляду зразкової справи № 260/3564/22.

09.12.2022 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача-1 просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши що ДСА України в межах визначених законом повноважень вжито всіх можливих заходів щодо збільшення бюджетних асигнувань ССО для виплати винагороди співробітникам ССО встановленої постановою № 168.

Ухвалою від 28.03.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О. прийняв адміністративну справу № 580/3603/22 до свого провадження.

Ухвалою від 16.05.2024 суд поновив провадження у справі.

Стосовно доводів представника відповідача-2 щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України (у чинній редакції станом на дату розгляду справи) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Разом з тим слід зазначити, що ч. 1 ст. 233 КЗпП України у вказаній редакції набрала чинності 19.07.2022 згідно із Законом № 2352-IX.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1/99-рп зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, до спірних правовідносин слід застосувати редакцію ст. 233 КЗпП України чинної станом на дату виникнення спірних правовідносин.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (станом на дату виникнення спірних правовідносин та чинної до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, до 19.07.2022 строк звернення із позовом про стягнення належної йому заробітної плати не обмежувався будь-яким строком, у зв`язку із чим у спірних правовідносинах тримісячний строк звернення до суду із даним позовом не застосовується, оскільки ст. 233 КЗпП України не має зворотної дії в часі. Крім того, суд встановив, що відповідь на рапорт позивача про виплату йому додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168, відповідач надав 01.08.2022. Таким чином, суд доходить висновку, що звернувшись з цим позовом 16.08.2022, позивач не пропустив строк звернення до суду.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 КАС України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі з урахуванням строку зупинення провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач у спірний період проходив службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Черкаській області на посаді контролера І категорії 2-го відділення 1-го взводу охорони підрозділу охорони ТУ ССО у Черкаській області.

06.07.2022 позивач звернувся до відповідача із рапортом щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168 за спірний період.

Листом від 02.08.2022 № 54.06-241 відповідач повідомив позивача, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022, 2023 роки та відповідно затвердженому Службою судової охорони кошторисі Територіального управління на 2022 рік видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ № 168, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити таку виплату. З огляду на викладене вище, накази Територіальним управлінням про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ № 168, не видавалися. Після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку. Виплата додаткової винагороди співробітникам Територіального управління відбудеться в найкоротший термін після надходження відповідних додаткових асигнувань.

Бездіяльність ДСА України, яка полягає у нездійсненні фінансування Служби судової охорони коштами на додаткову винагороду позивачу за спірний період у розмірі 30000 грн 00 коп. щомісячно, позивач вважає протиправною у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Під час надання правової оцінки спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно ст. 165 Закону України Про судоустрій і статус суддів грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони (далі Постанова № 289) затверджено схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони.

Пунктом 2 Постанови № 289 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; а порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно з п. 4 вказаного Порядку № 384 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги (п.п. 5-7 зазначеного Порядку № 384).

Пунктами 9-10 Порядку № 384 передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновку про те, що співробітники Служби судової охорони за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення у межах затверджених фондів оплати праці, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 (далі Постанова № 168), п. 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно із п. 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до п. 3 Постанови № 168 доручено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350 до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів та поліцейським доповнено словами а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 до постанови Кабінету Міністрів України № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24 лютого 2022 року у співробітників Служби судової охорони виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно. У тих співробітників, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Із наявної у матеріалах справи довідки Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області від 13.07.2022 № 54/05-46/22 суд встановив, що позивач у період з 24.02.2022 до 01.07.2022 дійсно перебував на службі в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Черкаській області, виконував покладені обов`язки на Службу судової охорони завдання згідно з Законом України Про судоустрій і статус суддів та залучався відповідно до наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних сил України від 07.03.2022 № 10 до виконання завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі агресії російської федерації. За спірний період у відпустці не перебував.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, суд дійшов висновку, що на виконання абз. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області зобов`язане прийняти наказ про виплату позивачеві вищезазначеної додаткової винагороди у період з 24.02.2022 до 01.07.2022 включно в розмірі 30000 грн щомісячно.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 824/166/15-а, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Відповідно до ч. 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ).

Так, ЄСПЛ у рішенні по справі Кечко проти України від 08 листопада 2005 року, яка стосувалася відповідальності держави за порушення статті 1 Першого протоколу за невиплату заявнику передбачених законом надбавок до заробітної плати при відсутності відповідного бюджетного фінансування, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення у справі Бурдов проти Росії № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002- Ш) (пункти 23, 26).

У рішенні ЄСПЛ по справі Будченко проти України від 24 квітня 2014 року, вказано, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії (Beyeler v. Italy), заява No33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000-1) (пункт 40).

На підставі наведеного, суд не приймає до уваги посилання відповідачів 2, 3 на відсутність у затвердженому на 2022 рік кошторисі відповідних бюджетних призначень, як підставу для не винесення наказу про нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача 3 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24.02.2022 до 01.07.2023 в розмірі 30000 грн щомісячно.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача-3 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, за спірний у цій справі період.

Разом з цим, позовні вимоги позивача про зобов`язання Державної судової адміністрації України здійснити фінансування Служби судової охорони коштами на додаткову винагороду позивачу, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та зобов`язання Служби судової охорони забезпечити бюджетними асигнуваннями та перерахувати на рахунок Територіального управління Служби судової охорони в Черкаській області кошти для здійснення видатків на виплату позивачу додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 24.02.2022 по 01.07.2022 у розмірі 30000 грн. щомісячно задоволенню не підлягають, оскільки виділення коштів та їх перерахування на рахунки розпорядників по своїй суті є бюджетним процесом, який не стосується працівника. З огляду на те, що у спірний період позивач перебував у службових відносинах з Територіальним управлінням Служби судової охорони у Черкаській області, тому саме останнє, як роботодавець позивача, повинно здійснити відповідні виплати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України такі витрати належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 6-7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав суду договір про надання правової допомоги від 17.06.2022 № 01-10/32, та меморіальні ордери від 17.06.2022 та від 05.07.2022.

Водночас, суду не надано Детального опису робіт здійснених адвокатом та Акту приймання-передачі наданих послуг.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, а їх розмір обґрунтованим.

Оскільки позивач у сукупності не надав належних та допустимих доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, відсутні підстави для їх стягнення на користь позивача.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд врахував таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина понесених позивачем судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-3.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі 30000,00 грн щомісячно за період з 24 лютого 2022 року до 01 липня 2022 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, в розмірі 30000 грн щомісячно за період з 24 лютого 2022 року до 01 липня 2022 року.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач-1 Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, );

3) відповідач-2 Служба судової охорони (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, );

4) відповідач-3 Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області (18002, м. Черкаси, б-р Шевченка, 245, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.05.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК