Справа № 489/2667/24
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2667/24
Провадження №2-а/489/36/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Войтенко К.М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду Ленінського районного суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив.

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 252772 від 31.03.2024, винесену старшим офіцером оперативного відділу штабу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) капітаном ОСОБА_2 , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 1 ст. 202 КУпАП та закрити адміністративну справу; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Мотивуючи свої вимоги тим, що в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 31.03.2024 в районі мосту через р. Дніпро н.п. Маяки Одеського району Одеської області близько 11 год. 45 хв. позивач заїхав на смугу місцевості між державним кордоном по її тилової лінії в межах Одеського району, у якій діють додаткові тимчасові режимні обмеження, без підстав та підтверджуючих документів, чим порушив прикордонний режим, а саме вимоги п. 3 наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», виданого на підставі п. 5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 та ст.. 24 Закону України «Про державний кордон України». Відповідно до вказаної постанови, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП. З оскаржуваною постановою він не згоден та вважає її незаконною і необґрунтованою. Вказує, що при розгляді адміністративної справи, відповідачем були допущені дії, а саме: розгляд справи розпочався без роз`яснення йому прав, передбачених ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП, про що вказано в протоколі; не було ознайомлено з місцем та часом розгляду справи; не надано докази його правопорушення. На спростування підстав притягнення його до адміністративної відповідальності ним було надані документи, а саме: дорожній лист № 000000005 автобуса в міжнародному сполученні типової форми № 03 АП; паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Зазначені документи підтверджують мою мету перебування та підстави знаходження в смузі місцевості між державним кордоном по її типової лінії в межах Одеського району у якій діють додаткові тимчасові режимні обмеження та дають право перетину державного кордону як водію, що здійснює міжнародні пасажирські перевезення, які відповідачем не прийняті до уваги.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який діє і дотепер. Пунктом 3 Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом з Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, визначено, що у звязку з веденням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводиться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та в обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Наказом командира НОМЕР_2 прикордонного загону № 447-АГ від 11.04.2022 року у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі були запроваджені додаткові тимчасові обмеження на період дії в країні воєнного стану до особливого розпорядження. Так, п. 2 вказаного наказу встановлені тимчасові обмеження на в`їзд та провадження робіт у смузі місцевості між державним кордоном до її тилової лінії в межах Одеського району (Додаток 1 «Смуга дії додаткових тимчасових обмежень в межах Одеського району»): розвилка польових доріг ЛИМАНСЬКЕ, ГРАДЕНИЦІ, насосна станція східна околиця Градениці по дорозі сполученням ЯСЬКИ ЛИМАНСЬКЕ до перехрестя з вул. Степова по вулиці до міждержавного пункту пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Градениці»- західна околиця ГРАДЕНИЦІ східний уріз берегової лінії озера Путрино західна околиця ТРОЇЦЬКЕ до понтонного моста через річку Турунчук східний берег річки Турунчук до річки Курудорова по середині річки Курудорова південно-західна околиця БІЛЯЇВКА північно-західна околиця МАЯКИ до моста через річку Дністер умовна пряма лінія, яка з`єднує міст в МАЯКИ через річку Дністер та поворот державного кордону в районі прикордонного знаку № 0608. Пунктом 3 цього ж наказу заборонено в`їзд осіб у смугу місцевості, визначену п.2, за винятком: - осіб, які постійно або тимчасово проживають чи працюють в її межах, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів; - власників (орендарів) земельних ділянок, які знаходяться у межах смуги, за умови наявності у них відповідних підтверджуючих документів, їх працівників та задіяної техніки згідно завірених представниками органів місцевого самоврядування списків і наявності документів, що посвідчують особу; - осіб, що прямують транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони, згідно з адміністративно-територіальним поділом України; -осіб, що надали письмове запрошення близьких родичів (установ, організацій тощо), посвідчені в порядку, визначеному Законом України «Про нотаріат» або яких зустрічають особисто особи, що постійно проживають (працюють) у смузі. Під час перевірки дотримання прикордонного режиму прикордонним нарядом «Контрольний пост» 31.03.2024 було встановлено, що позивач не мав підстав для в`їзду у вказану вище смугу місцевості, зокрема, не прямував транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони, згідно з адміністративно-територіальним поділом України. Позивач не заперечує, що він прямував до Республіки Молдова, на підтвердження цього надає копії документів, що свідчать про рух транспортного засобу та водія з м. Миколаєва, зокрема, заявку на перетин кордону в пункті пропуску «Старокозаче», яку скасовано, дорожній лист № 000000005 автобуса у міжнародному сполученні, згідно з яким пункт відправлення м. Миколаїв, кінцевий пункт м. Кишинів. Отже, твердження позивача про те, що він прямував транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони не відповідає дійсності, самі обставини вкладені позивачем у позовній заяві та додані до неї документи спростовують його ж твердження. Також відповідач вказав, що оскільки позивач перебував у смузі місцевості, до встановлені додаткові обмеження, не мав підстав для перебування у цій місцевості та не надав відповідних підтверджуючих документів, то через це він був обґрунтовано і правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у його присутності, від пояснень позивач відмовився.

Ухвалою суду від 15.04.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Статтею 268 ч. 3 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ст. 269 у справах визначених зокрема ст. 286 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Враховуючи наявність позовної заяви з викладеним обґрунтуванням та підставами для оскарження постанови, наявність відзиву, відсутності необхідності заслуховувати додаткові пояснення, з урахуванням особливого порядку розгляду даної категорії справ, суд не вбачає визначених нормами КАС України підстав для відкладання судового розгляду, та вважає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами без участі сторін по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Постановою № 252772 від 31.03.2024, винесеною помічником старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » капітаном ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП, за якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді 850 грн. штрафу. Постанова мотивована тим, що позивач 31 березня 2024 об 11 год. 45 хв. в районі мосту через р. Дніпро н.п. Маяки Одеського району Одеської області було виявлено ОСОБА_1 , який заходив у смугу місцевості , де діють додаткові тимчасові обмеження без підстав та без підтверджуючих документів, чим порушив прикордонний режим, а саме п. 3 наказу командира п. 3 наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», виданого на підставі п. 5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 та ст.. 24 Закону України «Про державний кордон України» чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Разом із цим, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні було введено військовий стан, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 06.11.2023 р. № 734/2023.

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правовою режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Нормативне визначення поняття «прикордонного режиму» міститься у Законі України «Про державний кордон України» №1777-ХІІ від 04.11.1991 (із внесеними змінами). Так, ч.1 ст.23 цього Закону визначено, що у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Відповідно до ст. 22 цього ж Закону з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть встановлюватися контрольовані прикордонні райони.

Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів. У цих межах Кабінетом Міністрів України встановлюється спеціальний прикордонний режим щодо заборони вільного в`їзду, перебування, проживання, пересування осіб і провадження робіт, не пов`язаних з обороною чи охороною державного кордону України.

Контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 р. «Про прикордонний режим» було установлено прикордонну смугу вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. Цією ж постановою було затверджено Положення про прикордонний режим.

Так, згідно підпункту 3 пункту 2 Положення про прикордонний режим, затверджений Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 (у редакції, чинній на час винесення оспорюваної позивачем постанови), прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

Пунктом 5 Положення про прикордонний режим визначено, що контроль за додержанням прикордонного режиму у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснює Державна прикордонна служба у взаємодії з органами Національної поліції. У необхідних випадках Державна прикордонна служба може запроваджувати додаткові тимчасові обмеження на в`їзд і провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які встановлюються наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з місцевими державними адміністраціями, міськими радами міст обласного значення, територіальними органами Національної поліції, ДМС та регіональними органами СБУ.

Крім цього, ст. 24 Закону № 1777-ХІІ визначено, що за необхідності відповідні органи Державної прикордонної служби України можуть запроваджувати додаткові тимчасові режимні обмеження на в`їзд, перебування і провадження робіт у прикордонній смузі.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що встановлення додаткових тимчасових обмежень у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі наказом командира НОМЕР_2 прикордонного загону є цілком правомірним і не суперечить діючому законодавству. Тому доводи позивача та його представника щодо неправомірності цього наказу суд вважає безпідставними і до уваги не приймає.

Статтею 35 Закону № 1777-ХІІ від 04.11.1991 року визначено, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Така відповідальність, зокрема, передбачена ст. 202 КУпАП, частина перша якої визначає, що порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду -тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 447-АГ від 11.04.2022 року «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень» (далі Наказ), який міститься у відкритому доступі на офіційному сайті Державної прикордонної служби, вбачається, що на період дії в країні воєнного стану до особливого розпорядження, на ділянці НОМЕР_2 прикордонного загону в межах Одеського, Білгород-Дністровського та Болградського контрольованих прикордонних районів Одеської області запроваджено додаткові тимчасові обмеження на в`їзд, провадження робіт у прикордонній смузі, прикордонних контрольованих районах та плавання маломірних суден, інших плавзасобів у внутрішніх вод (акваторії водойм).

Пунктом 2 Наказу тимчасові обмеження на в`їзд, провадження робіт встановлено у смузі місцевості між державним кордоном до її тилової лінії:

-в межах Одеського району (Додаток 1 «Смуга дії додаткових тимчасових обмежень в межах Одеського району»): розвилка польових доріг ЛИМАНСЬКЕ, ГРАДЕНИЦІ, насосна станція східна околиця ГРАДЕНИЦІ по дорозі сполученням ЯСЬКИ ЛИМАНСЬКЕ до перехрестя з вул. Степова по вулиці до міждержавного пункту пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Граденці» західна околиця ГРАДЕНИЦІ східний уріз берегової лінії озера Путрино західна околиця ТРОЇЦЬКЕ до понтонного моста через річку Турунчук східний берег річки Турунчук до річки Курудорова по середині річки Курудорова південно-західна околиця БІЛЯЇВКА північно-західна околиця МАЯКИ до моста через річку Дністер умовна пряма лінія, яка з`єднує міст в МАЯКИ через річку Дністер та поворот державного кордону в районі прикордонного знаку № 0608;

-в межах Білгород-Дністровського району (Додаток 2 «Смуга дії додаткових тимчасових обмежень в межах Білгород-Дністровського району»): насосна станція (прикордонний знак № 0611) вздовж дороги до західної околиці УДОБНЕ вздовж північної околиці УДОБНЕ (вздовж вулиці Дзержинського) до перехрестя доріг УДОБНЕ, КОЗАЦЬКЕ дорога сполученням КОЗАЦЬКЕ, розвилка доріг КОЗАЦЬКЕ, СТАРОКОЗАЧЕ, БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКИЙ, пункт пропуску «Старокозаче» умовна пряма лінія, яка з`єднує розвилка доріг КОЗАЦЬКЕ, СТАРОКОЗАЧЕ, БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКИЙ, пункт пропуску «Старокозаче» та перехрестя вулиць Кірова та Пушкіна в СТАРОКОЗАЧЕ умовна пряма лінія, яка з`єднує перехрестя вулиць Кірова та Пушкіна в СТАРОКОЗАЧЕ та розвилку доріг СТАРОКОЗАЧЕ, КРУТОЯРІВКА, ПЕТРОВКА по автомобільній дорозі до південної околиці КРУТОЯРІВКА умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю КРУТОЯРІВКА та південну околицю ФАРАОНІВКА умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю ФАРАОНІВКА та південну околицю ПЕТРОПАВЛІВКА умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю ПЕТРОПАВЛІВКА та південну околицю НОВОСЕЛІВКА;

- в межах Болградського району (Додаток 3 «Смуга дії додаткових тимчасових обмежень в межах Болградського району»): південна околиця НОВОСЕЛІВКА умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю НОВОСЕЛІВКА та південну околицю ЮР`ЇВКА умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю ЮР`ЇВКА та південну околицю НАДРІЧНЕ умовна пряма лінія, яка з`єднує південну околицю НАДРІЧНЕ та південно-східну околицю СЕРПНЕВЕ умовна пряма лінія, яка з`єднує південно-східну околицю СЕРПНЕВЕ та південно-східну околицю ТАРУТИНЕ умовна пряма лінія, яка з`єднує південно-східну околицю ТАРУТИНЕ та південно-східну околицю ВИНОГРАДІВКА умовна пряма лінія, яка з`єднує південно-східну околицю ВИНОГРАДІВКА та північно-східну околицю НОВА ІВАНІВКА північно-східна околиця НОВА ІВАНІВКА.

Пунктом 3 Наказу заборонено в`їзд осіб в смугу місцевості, визначену в пункті 2 Наказу, за винятком:

-осіб, які постійно або тимчасово проживають чи працюють в її межах, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів;

-власників (орендаторів) земельних ділянок, які знаходяться у межах смуги, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів, їх працівників та задіяної техніки згідно завірених представниками органів місцевого самоврядування списків і наявності документів, що посвідчують особу;

-осіб, що прямують транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони, згідно з адміністративно-територіальним поділом України;

-осіб, що надали письмове запрошення близьких родичів (установ, організацій тощо), посвідчені в порядку, визначеному Законом України «Про нотаріат» або, яких зустрічають особисто особи, що постійно проживають (працюють) у смузі.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 202 КУпАП віднесено до компетенції органів Державної прикордонної служби (ст. 222? КУпАП).

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 307882 від 31.03.2024 вбачається, що він був складений у присутності позивача, містить дані про його особу та його паспортні дані, місце роботи тощо, та міститься відмітка про те, що позивач відмовився від дачі пояснень, лише зазначив, що йому не були роз`яснені права ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП.

У даному протоколі та оспорюваній позивачем постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 порушив п. 3 наказу командира НОМЕР_2 прикордонного загону № 447-АГ від 11.04.2022 року «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», оскільки об 11 год. 45 хв. 31 березня 2024 перебував в районі населеного пункту Маяки у смузі місцевості в межах Одеського району Одеської області, в якій діють додаткові тимчасові обмеження, без підстав та підтверджуючих документів, чим порушив прикордонний режим.

Однак, аналізуючи зміст вказаного наказу, суд робить висновок, що тимчасові обмеження на в`їзд, провадження робіт встановлене не на весь населений пункт Маяки, а лише на певну його частину, зокрема північно-західна околиця МАЯКИ до моста через річку Дністер умовна пряма лінія, яка з`єднує міст в Маяки через річку Дністер та поворот державного кордону в районі прикордонного знаку № 0608.

Проте, ані у протоколі, ані у спірній постанові не конкретизовано місцезнаходження позивача, а формулювання «перебував в районі населеного пункту Маяки у смузі місцевості в межах Одеського району Одеської області» є неконкретизованим та абстрактним, і суперечать приписам ч. 1 ст. 256 КУпАП.

На підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП, відповідачем було надано лише відзив на позовну заяву без надання будь-яких підтверджуючих документів.

Даючи оцінку долученим до матеріалах справи документів, суд приходить до висновку, що вони не дають змоги суду встановити фактичне місцеперебування позивача та знаходження його у місцевості, де діють тимчасові обмеження згідно вказаного наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 447-АГ від 11.04.2022 року.

З огляду на таке, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд також вважає необхідним зазначити, що ст. 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Частиною першою ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки оспорювана позивачем постанова не відповідає вимогам законодавства, була винесена у відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, і в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень до суду таких доказів не надав, то суд приходить до обґрунтованого висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням діючого законодавства.

Тому така постанова не може вважатись законною та обґрунтованою, і підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 252772 від 31 березня 2024, винесену помічником старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » капітаном ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП,- скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: НОМЕР_2 прикордонний загін Південного регіонального управління (в/ч НОМЕР_1 ) АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено «14» травня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева