Справа № 340/11130/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2024 року м. Дніпросправа № 340/11130/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року (суддя Кармазина Т.М.) в справі №340/11130/21 за позовом керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся в інтересах держави до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності щодо не вчинення дій, спрямованих на визнання пам`ятки архітектури місцевого значення - Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, (охоронний номер 211-Кв) безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік пам`ятки архітектури Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області (охоронний номер 211-Кв) як безхазяйної нерухомої речі; зобов`язання вчинити дії, спрямовані на визнання пам`ятки архітектури місцевого значення - Пречистенської церкви, яка знаходиться у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, (охоронний номер 211-Кв) безхазяйним майном шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік пам`ятки архітектури місцевого значення - Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, (охоронний номер 211-Кв) як безхазяйної нерухомої речі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2023 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року скасовано, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області щодо невчинення дій, спрямованих на визнання пам`ятки архітектури місцевого значення Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, (охоронний номер 211-Кв) безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік пам`ятки архітектури Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, (охоронний номер 211-Кв) як безхазяйної нерухомої речі.

Зобов`язано Підвисоцьку сільську раду Голованівського району Кіровоградської області вчинити дії, спрямовані на визнання пам`ятки архітектури місцевого значення - Пречистенської церкви, яка знаходиться у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, (охоронний номер 211-Кв) безхазяйним майном шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік пам`ятки архітектури місцевого значення - Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, (охоронний номер 211-Кв) як безхазяйної нерухомої речі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення, залишивши без змін рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року.

Звертає увагу, що на цю пам`ятку архітектури облікова документація не виготовлялася, до Департаменту культури та туризму Кіровоградської облдержадміністрації документи не надходили, у відповідача відсутні документи, які підтверджують, що споруда є пам`яткою архітектури, будівля знаходиться в занедбаному стані, відсутній купол та хрест.

Прокурором не обґрунтовано підстав звернення до суду з цим позовом, прокурор не набув статусу позивача, оскільки контроль у сфері охорони пам`яток архітектури, що відносяться до культурної спадщини, покладено на Департамент культури та туризму Кіровоградської облдержадміністрації та профільне міністерство

Крім того, Закон України «Про охорону культурної спадщини» набрав чинності 12 липня 2000 року. Для застосування положень, що діяли до набрання чинності цим законом, необхідно, щоб об`єкт культурної спадщини було взято на державний облік до 12 липня 2000 року. В цьому випадку об`єкт внесено до переліку пам`яток місцевого значення 04 листопада 1991 року, тому положення законодавства, що діяло до набрання чинності цим законом, не може застосовуватися.

Крім того, відповідно до пп. 10 п «б» ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільської ради належать делеговані повноваження забезпечення охорони пам`яток історії та культури, лише збереження та використання культурної спадщини.

Вважає, що саме Міністерство культури України та Департамент культури та туризму Кіровоградської облдержадміністрації наділені повноваженнями щодо звернення до суду до ради у питанні вжиття заходів охорони культурної спадщини, а прокурор такими повноваження не наділений, тобто прокурор є неналежним позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на території села Ятрань Голованівського району Кіровоградської області знаходиться пам`ятка архітектури місцевого значення - Пречистенська церква, охоронний номер 211-Кв, дата спорудження - кінець XIX століття, яка взята на державний облік рішенням Кіровоградського обласного виконавчого комітету від 04 листопада 1991 року №279 «Про взяття на державний облік пам`яток місцевого значення в Кіровоградській області», відповідно до розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 29 січня 2020 року №102-р «Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 07 серпня 1997 року №261-р» занесена до Переліку пам`яток містобудування, архітектури місцевого значення в Кіровоградській області.

Ця пам`ятка архітектури взята на облік і охорону як пам`ятка архітектури місцевого значення згідно з розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2004 року №792-р «Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 7 серпня 1997 року №261-р «Про перелік пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва загальнодержавного і місцевого значення та виявлених пам`яток».

Відповідно до листа Комунального підприємства «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07 грудня 2021 року №154 право власності на об`єкт нерухомого майна (Пречистенську церкву) у селі Ятрань Голованівського району Кіровоградської області не зареєстровано, технічна документація не виготовлялась.

Відповідно до листів Департаменту культури, молоді та спорту Кіровоградської обласної державної адміністрації від 18 листопада 2021 року №29-01-19/1502/0.29 та Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 22 листопада 2021 року №743 Підвисоцька сільська рада Голованівського району Кіровоградської області не володіє вищевказаною архітектурною пам`яткою, будь-які заходи з метою взяття на облік зазначеного нерухомого майна та передачі його в комунальну власність територіальної громади не вживались, а відомості про власника зазначеного об`єкта нерухомого майна відсутні.

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградського обласної ради народних депутатів від 04 листопада 1991 року №279 «Про взяття на державний облік пам`яток місцевого значення в Кіровоградській області» церква взята на облік як пам`ятка архітектури місцевого значення, що також підтверджується переліком пам`яток архітектури місцевого значення Кіровоградської області до вказаного рішення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що саме органи місцевого самоврядування повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері володіння, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності на відповідній території, у тому числі щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнане безхазяйним, тобто саме на орган місцевого самоврядування покладається обов`язок щодо вчинення дій, пов`язаних із взяттям на облік безхазяйного майна, яке знаходиться на території відповідної громади.

Врахувавши, що відповідачем надано лише дозвіл Релігійній громаді (парафії) Української Православної церкви Кіровоградської єпархії с. Ятрань на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування, проте не надано ні доказів виготовлення самого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування, ні доказів затвердження такого проекту, як і не надано доказів передачі відповідачем земельної ділянки, на якій знаходиться Пречистенська церква, а також доказів щодо належності майна пам`ятки архітектури місцевого значення Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме відповідач як орган місцевого самоврядування зобов`язаний вчинити дії, пов`язані із взяттям на облік безхазяйного майна, яке знаходиться на території його громади, а невчинення цих дій свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка виразилась у невчиненні дій щодо взяття на облік безхазяйного майна, яке належить до об`єктів культурної спадщини та яким упродовж тривалого часу ніхто не опікується, при цьому не вживає необхідних заходів для його утримання у належному стані, що в свою чергу може призвести до руйнування такого майна, тому задовольнив позовні вимоги.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на території села Ятрань Голованівського району Кіровоградської області знаходиться пам`ятка архітектури місцевого значення - Пречистенська церква, охоронний номер 211-Кв, дата спорудження - кінець XIX століття, яка взята на державний облік рішенням Кіровоградського обласного виконавчого комітету від 04 листопада 1991 року №279 «Про взяття на державний облік пам`яток місцевого значення в Кіровоградській області».

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 29 січня 2020 року №102-р «Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 07 серпня 1997 року №261-р» Пречистенська церква занесена до Переліку пам`яток містобудування, архітектури місцевого значення в Кіровоградській області.

Пречистенська церква взята на облік і охорону як пам`ятка архітектури місцевого значення згідно з розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2004 року №792-р «Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 7 серпня 1997 року №261-р «Про перелік пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва загальнодержавного і місцевого значення та виявлених пам`яток».

Комунальним підприємством «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» листом від 07 грудня 2021 року №154 повідомлено позивача, що право власності на об`єкт нерухомого майна (Пречистенську церкву) у селі Ятрань Голованівського району Кіровоградської області не зареєстровано, технічна документація не виготовлялась.

Спірним в цій справі є питання як наявності у прокурора повноважень для звернення до суду, так й наявності підстав для взяття на облік безхазяйного майна, яке є об`єктом культурної спадщини.

Стосовно питання наявності у прокурора повноважень для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави суд зазначає наступне.

Верховний Суд в постанові від 20 червня 2023 року, скасовуючи рішення в цій справі, дійшов наступних висновків:

« 9. Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

10. Відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

11. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

12. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

13. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

14. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

15. Аналіз положень частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

у разі відсутності такого органу.

16. Відповідно до частини четвертої статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

17. У справі, що розглядається, прокурор звернувся до суду першої інстанції з позовом до органу місцевого самоврядування з вимогою вжити передбачених статтею 335 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заходів пов`язаних із взяттям на облік безхазяйного майна, яке належить до об`єктів культурної спадщини та яким упродовж тривалого часу ніхто не опікується, не вживає необхідних заходів для його утримання у належному стані, що в свою чергу може призвести до руйнування такого майна.

18. Прокурор зазначає, що бездіяльність відповідача спричиняє порушення основних засад державної політики щодо охорони та збереження об`єктів культурної спадщини, що у свою чергу є порушенням державних інтересів, а тому відповідно до статті 131-1 Конституції України покладає на нього обов`язок звернення до суду з цим позовом.

19. На думку Суду, таке обґрунтування є сумісним з розумінням «інтересів держави».

38. У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій було встановлено, що прокурор, в обґрунтування права на подання позову, послався на відсутність органу, уповноваженого державою звертатися до суду з позовом до органу місцевого самоврядування у спірних правовідносинах.

39. Водночас, суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, вказали на необґрунтованість таких доводів прокурора та на підставі аналізу положень Закону № 1805-III дійшли висновку, що повноваженнями щодо звернення з позовом до суду у спірних правовідносинах наділені Міністерство культури України (на теперішній час і далі по тексту - Міністерство культури та інформаційної політики України) та Департамент культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації.

40. Зазначений висновок суди попередніх обґрунтовували тим, що церква - це пам`ятка культурної спадщини, яка взята на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом №1805-III і до цього часу не вирішено питання про включення (невключення) її до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а метою звернення до суду з цим позовом є спонукання до вчинення дій стосовно охорони культурної спадщини.

41. Аналізуючи положення Закону №1805-III суди попередніх інстанцій залишили поза увагою той факт, що процедура взяття на облік безхазяйного майна (саме про зобов`язання вчинити дії щодо взяття на облік церкви як безхазяйного майна просив прокурор в своєму позові) врегульована нормами інших законів, зокрема, нормами ЦК України, Закону №1952-VI та Порядку №1127.

42. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що належним позивачем у цій справі може бути Міністерство культури та інформаційної політики України або Департамент культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації.».

Відтак, враховуючи, що Верховним Судом в цій справі зроблено висновок, що наведене прокурором при зверненні до суду з цим позовом обґрунтування підстав звернення є сумісним з розумінням «інтересів держави», а також про помилковість висновків про те, що належним позивачем у цій справі може бути Міністерство культури та інформаційної політики України або Департамент культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації, суд відхиляє доводи апелянта про відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду з цим позовом та про те, що належними позивачами є Міністерство культури та інформаційної політики України або Департамент культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Вирішуючи по суті позовні вимоги, суд виходить з наступного.

За приписами статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом.

Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначаються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08 червня 2000 року № 1805-III (далі Закон № 1805-ІІІ), преамбулою якого встановлено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1805-ІІІ, об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону №1805-III виконавчий орган сільської, селищної, міської ради з питань, передбачених підпунктом 5 пункту «б» частини першої статті 31 і підпунктом 10 пункту «б» статті 32 Закону №280/97-ВР, підконтрольний відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з частиною шостою статті 3 Закону № 1805-ІІІ рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Статтею 6 Закону № 1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини, за змістом частини першої якої до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них (пункт 14).

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону.

Прокурор, звертаючись до суду першої інстанції з цим позовом, просив суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо взяття на облік безхазяйного майна, яке є об`єктом культурної спадщини.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР).

Абзацом п`ятнадцятим статті 1 Закону №280/97-ВР визначено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною п`ятою статті 16 Закону №280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно із статтею 29 Закону №280/97-ВР до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Відповідно до приписів статті 60 Закону №280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Отже, органи місцевого самоврядування повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері володіння, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності на відповідній території, у тому числі щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнане безхазяйним.

За положеннями підпункту 10 пункту б) статті 32 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Статтею 335 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 січня 2004 року № 1952-VI (далі - Закон № 1952-VI).

Відповідно до частини другої статті 3 Закону №1952-VI речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 18 Закону №1952-VI взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру державної реєстрації визначає також Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок №1127).

Відповідно до пункту 82 Порядку №1127 взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку.

Згідно із пунктом 83 Порядку №1127 під час розгляду заяви державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) державної реєстрації прав на майно, щодо якого подано таку заяву.

У разі коли підставою для взяття на облік нерухомого майна є відмова власника від права власності на таке майно, державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв`язку з відмовою від права власності.

Відповідно до пункту 84 Порядку №1127 за результатом розгляду заяви, а також за наявності відомостей про технічні характеристики відповідного безхазяйного нерухомого майна, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік.

Згідно із пунктом 85 Порядку №1127 державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.

Як вказано вище, за інформацією КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на об`єкт нерухомого майна (Пречистенську церкву) у селі Ятрань Голованівського району Кіровоградської області не зареєстровано, технічна документація не виготовлялась.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 25 січня 2022 року № 1370 «Про надання дозволу на розробку Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Релігійній громаді (парафії) УПЦ Кіровоградської єпархії с. Ятрань», надано дозвіл Релігійній громаді (парафії) Української Православної церкви Кіровоградської єпархії с. Ятрань на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування, за кодом КВЦПЗ - 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, земельна ділянка має орієнтовну площу всього 0,2500 га, із земель житлової та громадської забудови, що розташована в межах населеного пункту с. Ятрань, на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Цим же рішенням рекомендовано релігійній громаді (парафії) Української Православної церкви Кіровоградської єпархії с. Ятрань замовити в землевпорядній організації розробку Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 0,2500 га, а також звернутись до суду відповідної інстанції для встановлення факту права власності на нерухоме майно.

Проте, на час вирішення справи відсутні докази виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування, як й докази затвердження такого проекту, а також докази передачі відповідачем земельної ділянки, на якій знаходиться Пречистенська церква, відповідній релігійній громаді.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 12 квітня 2022 року № 241 на земельній ділянці орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування громадських будівель, на яку згідно з рішенням сесії від 25 січня 2022 року №1370 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту села Ятрань на землях комунальної власності Підвисоцької сільської ради, знаходиться будівля невідомого походження, відносно якої Голованівська окружна прокуратура подала позов до Підвисоцької сільської ради.

Враховуючи приведені обставини та відсутність відомостей про власника пам`ятки архітектури місцевого значення Пречистенської церкви, яка розташована у с. Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, відсутність власне факту державної реєстрації цього об`єкту нерухомого майна, є правильним висновок суду першої інстанції, що саме відповідач як орган місцевого самоврядування зобов`язаний вчинити дії, пов`язані із взяттям на облік безхазяйного майна, яке знаходиться на території його громади, а невчинення таких дії є бездіяльністю, яка виразилась у невчиненні дій щодо взяття на облік безхазяйного майна, яке належить до об`єктів культурної спадщини та яким упродовж тривалого часу ніхто не опікується, при цьому не вживає необхідних заходів для його утримання у належному стані, що в свою чергу може призвести до руйнування такого майна.

Доводи апелянта про відсутність на цю пам`ятку архітектури облікової документації, не надходження таких документів до Департаменту культури та туризму Кіровоградської облдержадміністрації, відсутність у відповідача документів, які підтверджують, що споруда є пам`яткою архітектури, спростовуються власне взяття на державний облік Пречистенської церкви як пам`ятки архітектури місцевого значення, присвоєння цьому об`єкту охоронного номеру, занесення до Переліку пам`яток містобудування, архітектури місцевого значення в Кіровоградській області.

Посилання апелянта на те, що об`єкт внесено до переліку пам`яток місцевого значення 04 листопада 1991 року, не мають правового значення у вирішенні спірного в цій справі питання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року в справі № 340/11130/21 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року в справі № 340/11130/21 за позовом керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 15 травня 2024 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 15 травня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов