Справа № 400/15492/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/15492/23

Категорія:105000000 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 01.03.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Молчанова Антоніна Сергіївна, Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби (далі ВДВС) у Миколаївському районі Миколаївської області Молчанова А.С., Новоодеського відділу державної виконавчої служби (далі ВДВС) у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту, накладеного постановою від 22 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні №66678739 з рахунку на ім`я ОСОБА_1 , що відкритий у АТКБ "Приватбанк";

- зобов`язання державного виконавця Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області зняти арешт з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 , що відкритий в АТКБ "Приватбанк".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що у провадженні відповідача з 2021 року перебувало на виконання виконавче провадження про стягнення з неї заборгованості у розмірі 13 349,35 грн. По цьому виконавчому провадженню було накладено арешт на її банківський рахунок. В квітні 2023 року виконавче провадження було завершено, але арешт з банківського рахунку відповідач протиправно не зняв. При цьому, позивачка послалася на ст.ст. 6, 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), ст.43 Конституції України, ст.97 КЗпП України та відповідну практику Вінницького окружного адміністративного суду.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на виконанні відділу у період з 03 вересня 2021 року по 26 квітня 2023 року перебувало виконавче провадження №66678739 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості у розмірі 13 349,35 грн. 22 жовтня 2021 року державним виконавцем був накладений арешт на кошти боржника. 26 квітня 2023 року на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону №1404-VIII, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, державним виконавцем ухвалене рішення про повернення виконавчого документу стягувачу. Станом на час повернення виконавчого документу стягувачу залишок несплаченої заборгованості за виконавчим провадженням на момент винесення постанови про повернення становив 2 906,12 грн. В липні позивачка звернулась з заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Оскільки, на той час виконавче провадження було завершено у державного виконавця відсутні підстави для ухвалення процесуальних рішень про звільнення банківського рахунку з під арешту. Відомостей про те, що банківський рахунок позивачки є спеціальним не надано.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до державного виконавця Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Молчанової А.С. Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Діомент М.М. у визначенні поточного рахунку банку для здійснення видаткових операцій.

Зобов`язано Новоодеський ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), прийняти рішення про визначення рахунку ОСОБА_1 у АТКБ "Приватбанк" для здійснення видаткових операцій, відповідно до вимог п.10.2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII на підставі її заяви від 01 липня 2023 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 147,20 (дві тисячі сто сорок сім грн двадцять коп.) грн.

В апеляційній скарзі Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- приймаючи рішення про задоволення позову суд керувався виключно нормою п. 10.2 Розділу ХІІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про виконавче провадження", без врахування положень ХІХ Інструкції організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (редакція наказу від 29 вересня 2016 року №2832/5/);

- апелянт наголошу, що оскаржуване рішення неможливо виконати у подальшому, оскільки, відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12 серпня 2016 року за №1126/29256 в редакції від 04 січня 2024 року №43/5, постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до шаблонів документів, переданих адміністратору автоматизованої системи структурним підрозділом Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в автоматизованій системі виконавчого провадження забороняється. Автоматизована система виконавчого провадження унеможливлює реєстрацію виконавчих дій у закінченому (завершеному) виконавчому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

03 вересня 2021 року державним виконавцем Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №66678739 на підставі виконавчого напису нотаріусу №243679 від 27 червня 2021 року про стягнення на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" борг у сумі 13 349,35 грн. з ОСОБА_1

22 жовтня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, у тому числі на банківських рахунках у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 14 904,28 грн.

26 квітня 2023 року державним виконавцем складено Акт, про те, що вжитими заходами стягнуто з боржника ОСОБА_1 10 443,23 грн. Інше рухоме майно, нерухоме майно та кошти за боржником не виявлено, заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними.

26 квітня 2023 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону №1404-VIII у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

01 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Новоодеського ВДВС з заявою про визначення поточного рахунку банку для здійснення видаткових операцій, а саме визначити рахунок відкритий в АТКБ "Приватбанк", власником якого є ОСОБА_1 для здійснення видаткових операцій та направити відповідну постанову до відповідної банківської установи.

17 липня 2023 року Новоодеський відділ ДВС відмовив у знятті арешту з банківського рахунку та повідомив про необхідність сплати залишків заборгованості у розмірі 2 906,12 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивачки від 01 липня 2023 року повністю відповідає вимогам п.10.2 розділу ХІІІ, у відповідача не було підстав для відмови ОСОБА_1 у визначенні поточного рахунку банку для здійснення видаткових операцій, крім того, відповідач взагалі відповів їй не по суті звернення.

З урахуванням пояснень позивачки від 20 лютого 2024 року про мету ОСОБА_1 звернення до суду, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, з використанням повноважень, передбачених ч.2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.1 ч.2 ст. 18, 2 ч.1 ст. 37, ч.1 ст.40, Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч.2 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Згідно ч.1 ст.40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Пунктом 2 ч.1 ст. 37 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Закінчення виконавчого провадження, це його завершення з підстав передбачених ст.39 вказаного Закону. Завершення виконавчого провадження з підстав передбачених ст.37 Закону №1404-VIII, не є його закінченням.

Тому, вимоги ч.1 ст. 40 Закону №1404-VIII, щодо зняття арешту на випадки завершення виконавчого провадження з підстав передбачених ч.2 ч.1 ст.37 вказаного Закону, не розповсюджуються.

З огляду на викладене, обов`язку державного виконавця знімати накладенні арешти в межах виконавчого провадження з підстав визначених п.2 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII (у разі повернення виконавчого документу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) не передбачено.

Зазначена норма необхідна для забезпечення прав стягувача, у разі його повторного пред`явлення виконавчого документу.

Разом з тим, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, законодавцем прийнято пільгову норму п.10.2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII, якою встановлено, що фізичні особи боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа борж ник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи божника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок.

Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

З огляду на вказані норми, законодавець прямо зазначив, що навіть за відсутності проведення виконавчих дій саме на час звернення боржника, йому не може бути відмовлено у визначенні поточного рахунку для здійснення розрахункових операцій.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів наголошує, що оскільки звернення позивачки від 01 липня 2023 року повністю відповідає вимогам п.10.2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII, у відповідача не було підстав для відмови їй у визначенні поточного рахунку банку для здійснення видаткових операцій, що правильно встановлено судом першої інстанції (а.с.14).

При цьому, колегія суддів враховує Роз`яснення Міністерства юстиції щодо деяких питань визначення рахунку від 26 травня 2023 року, за яким "для визначення поточного рахунку у банку державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи боржника, повинен винести постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови, надіслати її до банку.

З набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану" від 11 квітня 2023 року №3048-IX (далі Закон №3048-IX), Департаментом було вжито заходів щодо розробки шаблону постанови про визначення поточного рахунку боржника фізичної особи у банку для здійснення видаткових операцій, який передано до державного підприємства "Національні інформаційні системи" для реалізації його в Системі. До реалізації зазначеного шаблону постанови в Системі, виконавцям, у разі находження на розгляд відповідної заяви фізичної особи боржника, для прийняття рішення щодо визначення поточного рахунку боржника-фізичної особи у банку для здійснення видаткових операцій необхідно використовувати за основу наявний в Системі шаблон загальної постанови без затвердження. Окремо, слід звернути увагу, що відповідно до п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3048-IX Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

У зв`язку з цим, наразі Мін`юстом вживаються заходи щодо приведення деяких нормативно-правових актів у відповідність до чинного законодавства, а також визначення особливостей взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку боржника - фізичної особи у банку для здійснення видаткових операцій.

До прийняття відповідних змін та запровадження інформаційної взаємодії в електронному вигляді з банками, постанови виконавців про визначення поточного рахунку боржника-фізичної особи для здійснення видаткових операцій на виконання до банків необхідно надсилати у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку. Іншим органам державної виконавчої служби та/або приватним виконавцям, у яких відкриті виконавчі провадження стосовно фізичної особи боржника, необхідно надсилати такі постанови також у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку, а також на їх офіційні електронні адреси".

З огляду на викладене, вказані норми законодавства є імперативними, які виражаються в категоричних розпорядженнях держави чітко позначених діях й не допускають ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів. Тобто, внесеними змінами в законодавстві, було повністю гарантовано можливість боржнику користуватись частиною коштів в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 травня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.