Справа № 160/29912/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2023 року позивачка звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо протиправної відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 12.09.2023 р. та неврахування пільгового стажу за Списком № 2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати до її пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи з 05.10.1989 по 31.12.1991, 01.01.1992 по 10.03.1994, 11.03.1994 по 25.01.2000, 13.03.2001 по 15.01.2003, 16.01.2003 по 13.03.2006, 07.03.2007, 03.01.2015 по 02.08.2016, 03.08.2016 по 01.01.2018, 02.01.2018 по 28.07.2022; 29.07.2022; зарахувати до загального страхового стажу періоди навчання з 01.09.1985 по 29.06.1989 та періоди догляду за дітьми до 3-х років з 11.08.1990 по 11.08.1993 таз 06.10.1999 по 06.10.2002;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 12.09.2023 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
19 грудня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачка не набула необхідного пільгового стажу відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не досягла пенсійного віку.
11 грудня 2023 року від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких вона підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримав ухвалу суду 20.11.2023 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.09.2023 року звернулась до Пенсійного фонду із заявою від 12.09.2023 р. про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
За принципом екстериторіальності органом розгляду заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Рішенням від 19.09.2023 №60 Головне управління ПФУ у Київській області відмовило позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначивши, що згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Зниження пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (список №2) особам, які набули не менше половини необхідного стажу у важких і шкідливих умовах праці на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи жінкам. Вік заявниці 53 роки.

Згідно Рішення від 19.09.2023 №60, страховий стаж особи становить 27 років 3 місяці 23 дні. Пільговий стаж не підтверджено. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в свідоцтві про народження відсутня відмітка про видачу паспорта та відсутній документ про зміну прізвища заявниці ОСОБА_2 ;

- період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки заявницею надано скановану копію копії свідоцтва про народження дитини та відсутній документ про зміну прізвища заявниці ОСОБА_2 ;

- період навчання за дипломом від 30.06.1989 НОМЕР_2 з 01.09.1985 по 29.06.1989, оскільки відсутній документ про зміну прізвище ОСОБА_3 .

Згідно Рішення від 19.09.2023 №60, за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи за пільговою довідкою від 08.05.2023 №225, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, перелік посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення та відсутній документ про зміну прізвище ОСОБА_2 .

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 містяться такі записи:

- з 1985 по 1989 р. - навчання у Верходніпровському металургійному технікумі;

- з 05.10.1989 по 31.12.2014 - працювала концентраторником гравітаційної ділянки в «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»;

з 01.01.2015 р. прийнята концентраторником гравітаційної ділянки по переводу в Вільногірський гірничо-металургійний комбінат.

Відповідно до довідки «ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» від 08.05.2023р. №225 «про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», виданої на ім`я ОСОБА_1 , вона працювала повний робочий день у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» за періоди:

- з 05.10.1989 по 31.12.1991, за професією концентраторник, виконувала роботи з ведення процесу концентрації матеріалів збагачення на конусних сепараторах, концентраційних столах гвинтових шлюзах, гвинтових сепараторах та іншому збагачувальному обладнанні дільниці гравітації збагачувальної фабрики, Список №2, розділ III, підрозділ «а», згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.09.1956 №1173, що складає 02 роки 02 місяці 26 днів;

- з 01.01.1992 по 10.03.1994, за професією концентраторник, сепараторах, концентраційних столах гвинтових шлюзах, гвинтових сепараторах та іншому збагачувальному обладнанні дільниці гравітації збагачувальної фабрики, Список №2, розділ II, підрозділ «а», код 2030000a-13106, згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, що складає 02 роки 02 місяці 09 днів;

- з 11.03.1994 по 25.01.2000, за професією концентраторник, виконувала роботи на сепараторах, концентраційних столах гвинтових шлюзах, гвинтових сепараторах та іншому збагачувальному обладнанні дільниці гравітації збагачувальної фабрики, Список №2, розділ ІІ, підрозділ «а», код 2030000а-13106, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Наказ про атестацію робочого місця від 25.01.1995 №33, Наказ про атестацію робочих місць від 17.04.1997 №247, від 04.03.2002 №227 погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці від 14/1-42 від 23.04.1994, №003/07-1-68 від 13.03.2002, що складає 05 років 10 місяців 14 днів;

- з 13.03.2001 по 15.01.2003, за професією концентраторник, виконувала роботи на сепараторах, концентраційних столах гвинтових шлюзах, гвинтових сепараторах та іншому збагачувальному обладнанні дільниці гравітації збагачувальної фабрики, Список №2, розділ ІІ, підрозділ «а», код 2а, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Наказ про атестацію робочих місць від 17.04.1997 №247, від 04.03.2002 №227 погоджено Головним Держекспертом області з умов праці від 14/1-42 від 23.04.1994, №003/07-1-68 від 13.03.2002, що складає 01 рік 10 місяців 03 дні;

- з 16.01.2003 по 13.03.2006, за професією концентраторник, виконувала роботи на сепараторах, концентраційних столах гвинтових шлюзах, гвинтових сепараторах та іншому збагачувальному обладнанні дільниці гравітації збагачувальної фабрики, Список №2, розділ ІІ, підрозділ «а», код 2а, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Наказ про атестацію робочих місць від 04.03.2002 Nє227, від 20.09.2007 №336 погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці від №003/07-1-68 від 13.03.2002, від 22.11.2007 №003/07-1-282, що складає 03 роки 01 місяць 27 днів;

- з 07.03.2007 по 31.12.2014, за професією концентраторник, виконувала роботи на сепараторах, концентраційних столах гвинтових шлюзах, гвинтових сепараторах та іншому збагачувальному обладнанні дільниці гравітації збагачувальної фабрики, Список №2, розділ ІІ, підрозділ «а», код 2а, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, що складає 07 років 09 місяців 24 дні.

Відповідно до довідки АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» Філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» «про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 20.09.2023р. №229/115, виданої на ім`я ОСОБА_1 , вона працювала повний робочий день у філії Філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» у періоди:

- з 03.01.2015 по 02.08.2016, концентраторник дільниці концентрації (на правах цеху) збагачувального виробництва, виконувала роботи з ведення процесу отримання колективного, чорнового дістенованого, цинкованого концентратів та кварцового піску на згущу вальних воронках, конусних та гвинтових сепараторах, концентраційних столах, гвинтових шлюзах, гідро циклонах, Список №2, розділ ІІ, код 8112, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, що складає 01 рік 07 місяців 00 днів;

- з 03.08.2016 по 01.01.2018, концентраторник дільниці концентрації (на правах цеху) збагачувального виробництва, виконувала роботи з ведення процесу отримання колективного, чорнового дістенованого, цинкованого концентратів та кварцового піску на згущу вальних воронках, конусних та гвинтових сепараторах, концентраційних столах, гвинтових шлюзах, гідро циклонах, Список №2, розділ II, код 8112, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, що складає 01 рік 05 місяців 00 днів;

- з 02.01.2018 по 28 07.2022; концентраторник дільниці гравітації, збагачувального виробництва, виконувала роботи з ведення процесу отримання колективного, чорнового дістенованого, цинкованого концентратів та кварцового піску на згущу вальних воронках, конусних та гвинтових сепараторах, концентраційних столах, гвинтових шлюзах, гідро циклонах, Список №2, розділ ІІ, код 8112, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, що складає 04 роки 06 місяців 20 днів;

- з 29.07.2022 по 30.06.2023, концентраторник дільниці гравітації, збагачувального виробництва, виконувала роботи з ведення процесу отримання колективного, чорнового дістенованого, цинкованого концентратів та кварцового піску на згущу вальних воронках, конусних та гвинтових сепараторах, концентраційних столах, гвинтових шлюзах, гідро циклонах, Список №2, розділ ІІ, код 8112, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, що складає 01 рік 00 місяців 00 днів.

Відповідно до довідки «ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» від 08.05.2023р. №149, ОСОБА_1 дійсно працювала у філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» та її трудовий стаж становить: з 05.10.1989 р. прийнята в збагачувальну фабрику концентраторником, нак. 778 від 05.10.1989р. З 31.12.2014 р. звільнена у зв?язку з переведенням у філію «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», п. 5 ст. 36 КЗпП України, нак. 647п від 26.12.2014 р.

Відповідно до довідки «ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» від 08.05.2023р. №149, Верхньодніпровський гірничо-металургійний комбінат перейменований у Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат наказом Міністерства промисловості України №103 від 26 травня 1993 року.

Відповідно до довідки «ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» від 08.05.2023р. №149, Наказом 2/1 від 20.07.1998 року Державної акціонерної компанії "Українські поліметали" і у виконання пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної акціонерної компанії "Українські поліметали", комбінату затверджений статус дочірнього підприємства компанії.

Відповідно до довідки «ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» від 08.05.2023р. №149, на виконання Указу Президента України від 07.07.2004 р. №765/2004 "Про заходи по забезпеченню розвитку виробництва двуокису титана і підвищення ефективності використання виробничих потужностей підприємств по видобутку руди" ільменіту, протоколу загальних зборів акціонерів ДАК "Українські поліметали" №13/2 від 30.08.2004 р., наказу ЗАТ "Кримський ТИТАН" від 01.10.2004 р. №10 - ДП "ВДГМК" ДАК "Українські поліметали" реорганізовано у філію "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ЗАТ "Кримський ТИТАН".

Відповідно до довідки «ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» від 08.05.2023р. №149, найменування підприємства "філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ЗАТ "Кримський ТИТАН" з 05.05.2011 р. змінено на "філію "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ПрАТ "Кримський ТИТАН". Наказ від 26.04.2011 р. № 87.

Відповідно до довідки «ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» від 08.05.2023р. №149, Найменування підприємства "філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ПрАТ "Кримський ТИТАН" з 24.03.2015 р. змінено на "філію "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ПрАТ "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС".

Відповідно до диплому Серії ИТ №921084, ОСОБА_4 з 1985 р. по 1989 р. навчалася у Верхньодніпровському металургійному технікумі по спеціальності «Збагачування копалин».

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб 04.11.1989 р. ОСОБА_4 взяла прізвище ОСОБА_6 .

Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвали шлюб 18.04.1996р.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 уклали шлюб 20.06.2015 р. ОСОБА_8 взяла прізвище ОСОБА_10 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною 2 пунктом 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-XII в чинній редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Позивачка на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, досягла 50-річного віку.

Відтак, суд доходить висновку, що відмова Головного управління ПФУ у Київській області в призначенні ОСОБА_1 , яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Щодо позовної вимоги позивачки про зарахування до страхового стажу періодів догляду за дітьми до 3-х років з 11.08.1990 по 11.08.1993 та з 06.10.1999 по 06.10.2002, суд зазначає таке.

Згідно Рішення від 19.09.2023 №60, до страхового стажу не зараховано:

- період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в свідоцтві про народження відсутня відмітка про видачу паспорта та відсутній документ про зміну прізвища заявниці ОСОБА_2 ;

- період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки заявницею надано скановану копію копії свідоцтва про народження дитини та відсутній документ про зміну прізвища заявниці ОСОБА_2 ;

Нормами ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону № 1788-ХІІ та законодавством СРСР.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть). При цьому, вимоги про обов`язкове зазначення відмітки про отримання паспорту дитини чинне законодавство не передбачає, оскільки надає право вибору заявнику між свідоцтвом про народження та паспортом.

При цьому суд зазначає, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб 04.11.1989 р. ОСОБА_4 взяла прізвище ОСОБА_6 .

Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвали шлюб 18.04.1996р.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 уклали шлюб 20.06.2015 р. ОСОБА_8 взяла прізвище ОСОБА_10 .

Відтак судом встановлено зміну прізвища позивачки ОСОБА_11 - ОСОБА_6 - ОСОБА_10 .

Таким чином, період догляду за дитиною до 3-х років з 11.08.1990р. по 11.08.1993р. та з 06.10.1999р. по 06.10.2002р. підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1985 по 29.06.1989, суд зазначає таке.

Згідно Рішення від 19.09.2023 №60 до страхового стажу не зараховано:

- період навчання за дипломом від 30.06.1989 НОМЕР_2 з 01.09.1985 по 29.06.1989, оскільки відсутній документ про зміну прізвище ОСОБА_3 .

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на пенсію, визначено ст. 56 Закону № 1788-ХІІ, підп. «д» п. 1 якого передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно п. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

У рішенні відповідач зазначив, що період навчання неможливо зарахувати, оскільки відсутній документ про зміну прізвище ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що відповідно до диплому Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 з 1985 р. по 1989 р. навчалася у Верхньодніпровському металургійному технікумі по спеціальності «Збагачування копалин».

Крім того, як встановлено судом, згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 1985 року по 1989 рік навчалася у Верхньодніпровському металургійному технікумі.

Таким чином, диплом та трудова книжка позивача підтверджує, що саме з 01.09.1985 по 29.06.1989 рік позивачка навчалася у Верхньодніпровському металургійному технікумі.

При цьому, суд встановив зміну прізвища позивачки ОСОБА_3 .

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо неможливості врахування спірного періоду.

З урахуванням викладеного, періоди навчання позивачки з 01.09.1985 по 29.06.1989 має бути зараховано до загального страхового стажу позивачки.

Щодо зарахування періодів роботи позивачки до пільгового, суд зазначає таке.

Згідно Рішення від 19.09.2023 №60, за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи за пільговою довідкою від 08.05.2023 №225, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, перелік посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення та відсутній документ про зміну прізвище ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.

При цьому законодавець поклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, організацій.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

У той же час, працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Виходячи з викладеного, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у наведеній вище постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

У спірному випадку, згідно із записами трудової книжки, позивачка у період з 05.10.1989р. по 31.12.2014 р. року та з 01.01.2015 р. працювала на посаді, яка дає право на пільгову пенсію за Списком № 2. Це також підтверджується відповідними довідками.

Разом з тим, наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області мотиви щодо не зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивачки за Списком № 2 у силу встановлених обставин та правової позиції Великої Палати Верховного Суду є протиправними, оскільки в трудовій книжці та уточнюючих довідках наявні усі необхідні відомості, які визначають її право на зарахування вказаних періодів саме до пільгового стажу за Списком № 2.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 19.09.2023 №60, за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи за пільговою довідкою від 08.05.2023 №225, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, перелік посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення та відсутній документ про зміну прізвище ОСОБА_2 .

При цьому, суд встановив зміну прізвища позивачки ОСОБА_3 .

Тому, спірні періоди роботи позивачки на посадах відповідно до Списку № 2 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком 2.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивачки періодів роботи з 01.01.2015 по 28.07.2022, суд зазначає таке.

В оскаржуваному рішенні та у відзиві немає обґрунтування щодо незарахування вказаного періоду до пільгового стажу.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

У випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що Професія «концентранорник» віднесено до списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, списку № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 162 від 11 березня 1994 року та списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 36 від 16 січня 2003 року.

З огляду на вищезазначене, професія концентраторника передбачена у всіх списках № 2.

З огляду на зазначене, періоди роботи позивачки з 05.10.1989 по 31.12.1991, 01.01.1992 по 10.03.1994, 11.03.1994 по 25.01.2000, 13.03.2001 по 15.01.2003, 16.01.2003 по 13.03.2006, 07.03.2007, 03.01.2015 по 02.08.2016, 03.08.2016 по 01.01.2018, 02.01.2018 по 28.07.2022; 29.07.2022 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2.

При цьому, суд виходить із заявлених меж позовних вимог.

В рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення такої пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем страхового та пільгового стажу для призначення такого виду пенсії.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового та пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.

При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.

За наведених обставин, підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відсутні.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у цьому випадку, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви за заявою позивачки від 12.09.2023 р. здійснювало Головне управління ПФУ у Київській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування періодів стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії. Вказане виключало можливість перевірки всіх умов, визначених законом для прийняття позитивного рішення в користь позивача. Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, Головне управління ПФУ у Київській області необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву позивачки від 12.09.2023 р. із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення та про наявність підстав для врахування періодів стажу роботи, які досліджувалися при розгляді цієї справи.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 р. у справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи та призначити пенсію.

З урахуванням викладеного, позов належить задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ у Київській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул.Ярославська, буд.40, м.Київ, 04071, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Київській області про відмову у призначенні пенсії від 19.09.2023 р. №660.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 01.09.1985р. по 29.06.1989р., з 11.08.1990 по 11.08.1993 та з 06.10.1999 по 06.10.2002р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 05.10.1989 по 31.12.1991, 01.01.1992 по 10.03.1994, 11.03.1994 по 25.01.2000, 13.03.2001 по 15.01.2003, 16.01.2003 по 13.03.2006, 07.03.2007, 03.01.2015 по 02.08.2016, 03.08.2016 по 01.01.2018, 02.01.2018 по 28.07.2022; 29.07.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 19.09.2023 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул.Ярославська, буд.40, м.Київ, 04071, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко