Справа № 440/4136/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 р. Справа № 440/4136/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, м. Полтава, повний текст складено 19.12.23 року по справі № 440/4136/23

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 17.03.2023 №191142 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 440/4136/23 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 17.03.2023 №191142.

Відповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 440/4136/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), встановлено у водія транспортного засобу DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , що використовувався позивачем, під час здійснення перевезення 07.02.2023 була відсутня оформлена товарно-транспортна накладна на вантаж (остання не містила відомостей про місце її складання, повне найменування та код платника податків замовника транспортних послуг та вантажоодержувача, повну адресу місця навантаження та розвантаження, а також параметри транспортного засобу), що формує у діяльності позивача склад порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: здійснення перевезень за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважає, що пред`явлена водієм транспортного засобу позивача під час проведення рейдової перевірки посадовим особам відповідача товарно-транспортна накладна №2 від 07.02.2023 не відповідала ні вимогам статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», ні вимогам пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14,10.1997 №363.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 07.02.2023 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №015946 від 06.02.2023 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області на а/д Р-60 Кролевець-Копотоп-Ромни-Пирятин 128 км+200 м було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої встановлено порушення перевізником ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний акт проведення перевірки №314855 від 07.02.2023.

За змістом Акту проведення перевірки №314855 від 07.02.2023 посадовою особою виявлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: статті 48 Закону №2344-ІІІ в частині здійснення перевезення вантажу на основі товарно-транспортної накладної №2 від 07.02.2023, яка оформлена з порушенням встановлених вимог, зокрема: «відсутні відомості про замовника, вантажоодержувача, пункт навантаження, розвантаження та параметри транспортного засобу», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього закону.

Водій транспортного засобу зі змістом вказаного акту та виявлених порушень ознайомлений, однак від підпису та надання пояснень відмовився, про що посадовими особами Відповідача зроблено відповідну відмітку в акті.

27.02.2023, на адресу: 37200, Полтавська обл., Лохвицький р-н, м. Лохвиця, вул. Маяковського, буд. 5, рекомендованим листом з повідомленням №331 направлено повідомлення за вих. №11939/36/24-23 від 24.02.2023 про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 17.03.2023 та необхідність з`явитися до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області для участі у розгляді справи та надання пояснень.

Поштове відправлення №331 було повернуто оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області через невручення адресату за закінченням встановленого терміну зберігання, підтвердження чого є роздруківка даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

17.03.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області винесено постанову №191142 про застосування до ОСОБА_2 .1. адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. за перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погодившись з постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №191142 від 17.03.2023 року, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки, викладені в акті перевірки про перевезення позивачем вантажів автомобільним транспортом за відсутності товарно-транспортної накладної є помилковими, адже за встановлених у справі обставин недоліки в оформленні наявної у водія ТТН не можуть бути кваліфіковані як відсутність товарно-транспортної накладної взагалі на момент проведення перевірки, а тому постановою №191142 від 17.03.2023 відповідачем необґрунтовано застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ)

Відповідно до ст. 3 Закону № 2344-ІІІ вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно зі ст. 6 Закону №2344 державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (Порядок № 1567; в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до абзацу 1 пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

З матеріалів справи встановлено, що допущене позивачем порушення, за яке його притягнуто до відповідальності, полягає у тому, що останнім перевозився вантаж за відсутності на момент перевірки визначених у ст. 48 Закону № 2344 документів, а саме: здійснення перевезення вантажу на основі товарно-транспортної накладної №2 від 07.02.2023, яка оформлена з порушенням встановлених вимог, зокрема: «відсутні відомості про замовника, вантажоодержувача, пункт навантаження, розвантаження та параметри транспортного засобу».

У відповідності до статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно вказаної норми не є вичерпним.

Разом з тим, абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344 передбачена відповідальність автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад порушення, за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності, полягав у здійсненні перевезення вантажу за відсутності товарно-транспортної накладної.

Згідно ст.1 Закону №2344 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону №2344-III при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: 1) дата і місце складання; 2) вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 3) автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; 4) вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 5) транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; 6) пункти завантаження і розвантаження.

Тобто, законодавством прямо передбачений обов`язок вантажовідправника при оформленні товарно-транспортної накладної зазначати необхідну інформацію. Водночас обов`язок автомобільного перевізника щодо оформлення товарно-транспортної накладної, або здійснення контролю за правильністю оформлення вантажовідправником всіх відомостей, внесених до товарно-транспортної накладної, законодавством не передбачено.

Колегія суддів встановила, що за змістом акту проведення перевірки №314855 від 07.02.2023 посадовою особою виявлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: статті 48 Закону №2344-ІІІ в частині здійснення перевезення вантажу на основі товарно-транспортної накладної №2 від 07.02.2023, яка оформлена з порушенням встановлених вимог, зокрема: «відсутні відомості про замовника, вантажоодержувача, пункт навантаження, розвантаження та параметри транспортного засобу», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього закону.

Таким чином, судом встановлено, що під час перевірки позивачем було надано товарно-транспортну накладну №2 від 07.02.2023.

Водночас Закон №2344 покладає обов`язок із заповнення товарно-транспортної накладної та зазначення необхідних відомостей на вантажовідправника, яким позивач не являється (вантажовідправник - ТОВ «Віват Плюс»), а відповідальність перевізника на підставі норм ст. 60 Закону № 2344 настає лише у випадку здійснення перевезень за відсутності товарно-транспортної накладної, а не за порушення правил її оформлення.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, що цей висновок узгоджується із нормами наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" (далі - Правила №363).

Відповідно до п. 11.3 Правил №363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники (п. 11.4 Правил №363).

Згідно з п. 11.1 Правил №363 товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Отже, враховуючи принцип індивідуальності юридичної відповідальності, відсутні підстави покладати на позивача тягар негативних наслідків та притягувати до відповідальності за формальне неповне виконання іншою юридичною особою (вантажовідправником) її обов`язків із оформлення товарно-транспортної накладної.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ст. 48 Закону №2344 передбачає відповідальність перевізника за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки товарно-транспортної накладної, а не за порушення правил її оформлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскаржувана постанова відповідача від 17.03.2023 №191142 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 440/4136/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 по справі № 440/4136/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко