Справа № 560/795/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/795/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

15 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо не нарахування та не виплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 31.10.2016, 01.12.2016 по 31.05.2017.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 16.02.2024 визнав неповажними причини попуску строку звернення до суду із цим позовом, зазначені позивачем в заяві від 14.02.2024. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишив без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що на виконання вимог ухвали суду позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій вказує про те, що фактично дізналася про порушення своїх прав лише 12.01.2024, отримавши відповідь на своє звернення. Зазначає, що 20.01.2023 нею дійсно було отримане повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, однак вказане повідомлення не містить будь - якої інформації про нарахування (виплату) індексації чи її заборгованість.

Також зазначає, що нею разом із апеляційною скаргою було подано клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви в якій зазначалось про поважність пропуску строку звернення до суду та судом першої інстанції було відкрито провадження по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що при звільненні у позивача жодних питань щодо неотримання розрахункових листків чи заборгованості з виплати заробітної плати не було. При цьому, позивач мала реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання нею індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 31.10.2016, 01.12.2016 по 31.05.2017, однак звернулася до суду майже через рік після дати звільнення з посади, без зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №32-о від 17.01.2023 позивачем припинено державну службу у зв`язку із виходом на пенсію.

При цьому, повідомленням від 20.01.2023 позивача ознайомлено про нараховані суми, належні їй при звільненні (підписане позивачем 20.01.2023).

Разом з тим, позивач оскаржує дії відповідача щодо невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 31.05.2017.

Отже, про порушення своїх прав позивач мала дізнатись 20.01.2023 (дата отримання повідомлення про нараховані суми, належні їй при звільненні).

При цьому, до суду позивач звернулась 15.01.2024 (згідно із відбитком печатки відділення поштового зв`язку).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відтак, КАС України, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав, є загальним законом.

Проте з наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Водночас, КАС України передбачає, що строк звернення до суду може встановлюватися іншими спеціальними законами.

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, оскільки, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

19.07.2022 набрав чинності Закон України №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким викладено в новій редакції норму статті 233 КЗпП України, а саме: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, з 19.07.2022 законодавцем передбачено тримісячний строк для звернення працівника до суду з позовом про виплату заробітної плати.

Разом з тим, пунктом 1 Прикінцевих положень КЗпП зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 27 червня 2023 року № 651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином з 01 липня 2023 року строк звернення до суду із позовом про виплату заробітної плати (грошового забезпечення) регламентується статтею 233 КЗпП України і складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, ст. 233 КЗпП України визначено тримісячний строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, який законом продовжено у зв`язку з дією карантину до 30.06.2023.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, тримісячний строк звернення до суду з цим позовом розпочався 01.07.2023, однак позивач звернулась до суду лише 15.01.2024 (згідно із відбитком печатки відділення поштового зв`язку).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо твердження позивача в заяві про те, що фактично дізналася про порушення своїх прав лише 12.01.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 19 січня 2021 року по справі № 300/1411/19 зазначив, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 340/1019/19).

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 (справа №240/12017/19) виклав правову позицію, згідно якої отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що вказані позивачем в заяві підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Отже, позивач мала реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання нею індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2013 по 31.10.2016, 01.12.2016 по 31.05.2017, однак звернулася до суду майже через рік після дати звільнення з посади, без зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Доводи позивача, що нею разом із апеляційною скаргою було подано клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви в якій зазначалось про поважність пропуску строку звернення до суду та судом першої інстанції було відкрито провадження по справі, колегія суддів вважає недостатніми для визнання поважними наведених в її заяви причин для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Крім того, згідно з пунктом 7 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Разом з тим, ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.