Справа № 580/11225/23
Суддя: Голяшкін Олег Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Голяшкін О.В.,

судді - Заїка М.М., Швед Е.Ю.,

секретар судового засідання - Малій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.04.2024 року у справі № 580/11225/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою (з урахуванням уточнених позовних заяв) до ГУ НП в Черкаській області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 097315 від 12.11.2023 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова винесена усупереч норм Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), оскільки, не було складено протокол про адміністративне правопорушення та спочатку було складено постанову про адміністративне правопорушення, а вже потім відбувався розгляд справи. Крім того, позивач зазначає, що він був позбавлений можливості залучити адвоката на місці розгляду справи.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.04.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв відповідно до вимог закону та на позивача правомірно накладено адміністративне стягнення за керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження передбачені Митним кодексом України та Законом України «Про дорожній рух».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що працівники поліції внесли зміни в оскаржувану постанову після закінчення розгляду адміністративної справи на місці зупинки. Вказує, що працівники поліції поставили за нього підпис в п. 8 оскаржуваної постанови та поставили печатку щодо набрання постановою законної сили. Також зазначає, що витяг з митної служби не є належним доказом щодо порушення обмежень на автомобіль, яким керував позивач, тому суд першої інстанції посилався на нього неправомірно. Вказує, що відповідач при розгляді справи позбавив його право скористатись на отримання допомоги від фахівця в галузі права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає рішення суду першої інстанції правомірним та обґрунтованим. Посилається на безпідставність аргументів позивача, зважаючи на заборону керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України та Законом України «Про дорожній рух». Зазначає, що ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, чим спростовується твердження позивача щодо необхідності та обов`язковості складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 121 КУпАП. Також відповідач зазначає, що будь-яких дій, зокрема, клопотань про залучення адвоката, позивачем надано не було, порушення прав позивача не допускалося.

У судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги апеляційної скарги задовольнити.

Відповідач наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, поліцейський СРПП Золотоніського РВП старший сержант поліції Шквара В.М. 12.11.2023 року о 22:40 год виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 097315, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 8500,00 грн за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 8 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Зі змісту постанови серії БАД № 097315 від 12.11.2023 року вбачається, що 12.11.2023 року о 22:30 год в с. Піщане по вул. Р.Шеремета ОСОБА_1 , керував автомобілем Опель, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на номерних знаках якого встановлена металева сітка, та відносно якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення або переміщення в митному режимі транзиту, транспортний засіб передано особі, яка не ввозила його на митну територію України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Постанова містить відомості про долучення до неї відео з бодікамери № 049 та витягу з митних органів.

Вважаючи, що оскаржувана постанова винесена протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі передбачених ч. 8 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частиною 6 ст. 258 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 4 розд. І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч .8 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Положеннями ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стосовно обставин даної справи, об`єктивною стороною правопорушення є експлуатація транспортного засобу з номерним знаком, який є закритим іншими предметами, зокрема, металевою сіткою.

Також приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Згідно з ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

З системного аналізу наведених норм, в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», вбачається, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, доказами, зокрема відеозаписами, підтверджується факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а саме, що транспортний засіб Опель р.н. PSR58RW був зупинений працівниками поліції на підставі п. 10 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія та представився, пояснив причину зупинки транспортного засобу. Під час перевірки зупиненого транспортного засобу було виявлено, що позивач керував транспортний засобом Опель р.н. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України.

Факт керування транспортний засобом Опель р.н. НОМЕР_1 позивач не заперечує.

Відповідно до роздруківки з баз даних митних органів (доданої до оскаржуваної постанови) - транспортний засіб OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 , було ввезено на митну території України 30.03.2018 року о 23:42 год зареєстроване тимчасове ввезення (до 1 року) в Україну через пункт пропуску «МИНСКАЯ СТОЛБЦИ МИРА» гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою особистого користування.

Відтак, згідно з наведеними вище положеннями закону, вказаний транспортний засіб міг використовуватись на митній території України протягом одного року з моменту його ввезення, виключного особою, яка ввезла його в Україну, для особистих потреб, тобто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Натомість, як вбачається із оскаржуваної постанови та доданих до неї відеозаписів, 12.11.2023 року о 22:30 год в с. Піщане по вул. Р.Шеремета транспортним засобом OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 керував водій ОСОБА_1 .

Жодних доказів, які б спростовували факт ввезення транспортного засобу OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 на митну територію України не ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме позивачем, до суду не надано.

Отже, зазначені відомості підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду справи обставини керування позивачем транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: використання транспортного засобу особою, яка не ввозила його на митну територію України.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Таким чином, відеозаписи, подані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, є належними доказами того, що позивач керував транспортним засобом щодо якого водієм порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

Порушень порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не встановлено.

Суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи позивача на відсутність у поліцейських підстав для зупинки автомобіля під його керуванням, оскільки п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Посилання позивача на те, що інспектор поліції, розглянувши справу на місці зупинки автомобіля, проігнорував вимоги ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, тобто не надано можливість скористатись правовою допомогою, є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження.

Вказані посилання позивача заперечуються відповідачем, а судом першої інстанції встановлено, що інспектор діяв відповідно до закону, особі було роз`яснено права, про що свідчать матеріали відеозйомки. Також судом першої інстанції не встановлено факту заперечень з боку позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо факту правопорушення та зауважень щодо дій поліцейського. Не підтверджуються обставини щодо заяви позивача про забезпечення участі захисника.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції передбачених КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 та ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.04.2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Голяшкін

Судді М.М. Заїка

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено 14.05.2024 року.