Справа № 120/13387/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13387/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

14 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача: Міровського В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товарства з обмеженою відповідальністю "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2023 року позивач, ТОВ Ді енд ай еволюшн, звернулося в суд з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відповідача) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.06.2023.2023 №1106/Ж10/31-00-04-02-01, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку за січень 2023 року на 5012569,00 грн, а також нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2506284,50 грн; №1107/Ж10/31-00-04-02-01, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2023 року на 3620171,00 грн.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 24.01.2024 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що враховуючи те, що послуги з міжнародного перевезення вантажів, про які йде мова в акті перевірки, надавались із залученням перевізників-резидентів, які є платниками податку на додану вартість, то у ТОВ «Ді енд ай еволюшн», як у експедитора, виникло податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму перевезення за ставкою 0 відсотків, а тому висновки відповідача не підтвердження показників податкової звітності є помилковими. Крім того, відповідачем не обґрунтовано свою позицію щодо відсутності у позивача права на податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму перевезення за ставкою 0 відсотків. Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість висновків посадових осіб контролюючого органу про допущення позивачем порушення вимог податкового законодавства, які були виявлені під час перевірки, а тому податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.06.2023 №1106/Ж10/31-00-04-02-01 та №1107/Ж10/31-00-04-02-01 є протиправними та підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що ТОВ Ді енд ай еволюшн декларує фінансово-господарські відносини з ПрАТ «Чернівецький Олійно-Жировий Комбінат» (постачання шроту соняшникового тостованого гранульованого та Олії соняшникової нерафінованої) та з TOB «Транспортна компанія ITEK» (надання послуг транспортного перевезення вантажів залізничним транспортом), які фактично не відбулись, а лише відображені на первинних документах та вплинули на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі, заявленого до бюджетного відшкодування.

Зазначає, що з матеріалів перевірки встановлено, що контролюючим органом здійснено аналіз наданих позивачем документів (у т. ч. договорів, податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів здачі-приймання робіт тощо) та інформації наявної у контролюючого органу, за результатами якої не підтверджено факт постачання «олії соняшникової нерафінованої» у січні 2023 року від ПрАТ «Чернівецький Олійно-Жировий Комбінат» на адресу ТОВ Ді енд ай еволюшн на загальну суму ПДВ 6586564 грн., а також не підтверджено факт надання послуг транспортного перевезення вантажів залізничним транспортом у січні 2023 року від ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК» на адресу ТОВ Ді енд ай еволюшн на загальну суму ПДВ 589153 грн., з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виконання відповідної господарської операції, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, транспортних засобів тощо.

Також, під час перевірки встановлено, що номенклатура «Відходи від очистки насіння» не відповідає коду УКТ ЗЕД « 2306», оскільки згідно з довідником кодів УКТ ЗЕД код « 2306 - макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час добування жирів і олій, за винятком відходів товарної позиції 2304 або 2305, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані», внаслідок чого виписані та зареєстровані ПрАТ «Вінницький ОЖК» на адресу ТОВ Ді енд ай еволюшн податкові накладні з номенклатурою - відходи від очистки насіння зазначивши код УКТ ЗЕД « 2306» на загальну суму ПДВ 10736,20 грн., є такими, що містять помилки у коді товару згідно УКТ ЗЕД, що не дає змоги ідентифікувати здійснену операцію (постачання якої саме продукції здійснювалось на адресу ТОВ Ді енд ай еволюшн та відповідно, не можуть бути підставою для віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Зазначає, що позивачем до суду були надані документи, яких не було під час проведення податкової перевірки. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності. Єдине виключення при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу зазначених документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами. При цьому виїмка документів або інше вилучення документів правоохоронними органами має бути підтверджено доказами.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.05.2024 заяву представника відповідача про участь у судовому розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено. Крім цього, роз`яснено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Представник відповідача Франчук Я.Р. не брав участі у судовому засіданні через технічну неможливість участі у відеоконференції. Судом апеляційної інстанції, після незначної перерви, зв`язок із представником відповідача відновити не вдалося.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Ді енд ай еволюшн» згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.09.2005 зареєстроване як юридична особа, місцезнаходження: вул. Немирівське шосе, 26, м. Вінниця, 21034, . Основний вид діяльності: виробництво олії та тваринних жирів (10.41).

На підставі наказу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №110/Ж1 від 22.03.2023 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ді енд ай еволюшн».

За результатами проведеної перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ді енд ай еволюшн» з питання законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за січень 2023 року 752/Ж5/31-00-04-02-01/33776336 від 21.04.2023.

Перевіркою встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, п. 187.1 ст. 187, пп. 198.1, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 5 Розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №15/28289, в результаті чого, у відповідності до п. 200.14 ст. 200 ПК України :

1. Завищено податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за січень 2023 року у сумі 7186453 грн., з них:

- завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість на розрахунковий рахунок на 5012569 грн.;

- завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації), що призвело до завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 2173884 грн.;

2. заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за звітний період січень 2023 року на 1446287 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 1446287 грн.

В акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки №752/Ж5/31-00-04-02-01/33776336 від 21.04.2023 вказано:

- в порушення п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст.200 ПКУ, завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат», на загальну суму ПДВ 6586564 грн, що призвело до завищення бюджетного відшкодування по декларації за січень 2023 року на загальну суму 5012569 грн. та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по декларації за січень 2023 року на суму ПДВ 1573995 грн.;

- в порушення п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст.200 ПКУ, завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Транспортна компанія ITEK», на загальну суму ПДВ 589153 грн, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по декларації за січень 2023 року на суму ПДВ 589153 грн.;

- в порушення п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п 201.1, п. 201.11 ст. 201 ПКУ, завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 10736,20 грн, через реєстрацію податкових накладних які містили помилки в коді УКТ ЗЕД на товар «Відходи від очистки насіння», що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по декларації за січень 2023 року на суму ПДВ 10736,20 грн;

- в порушення п. 187.1 ст. 187 та п. 193.1 ст. 193, п. 200.1, п. 200.2 та 200.4 ст. 200 ПКУ занижено податкові зобов`язання з ПДВ на транспортно-експедиційні послуги, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за звітний період січень 2023 року на суму ПДВ 1446287 грн. Зазначене порушення призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду в сумі ПДВ 1 446 287 грн.

Не погоджуючись із висновками акта про результати документальної позапланової перевірки 15.05.2023 ТОВ «Ді енд ай еволюшн» подано заперечення № 1426-0 на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №752/Ж5/31-00-04-02-01/33776336.

За результатами розгляду заперечень ТОВ «Ді енд ай еволюшн» податковий орган надав відповідь від 29.05.2023 №401/Ж12/31-00-04-02-01 у якій вказав, що висновки Акту перевірки відповідають вимогам чинного законодавства та залишаються без змін.

Відповідачем 01.06.2023 винесено податкові повідомлення-рішення:

- №1106/Ж10/31-00-04-02-01, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку за січень 2023 року на 5012569,00 грн, а також нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2506284,50 грн;

- №1107/Ж10/31-00-04-02-01, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2023 року на 3620171,00 грн.

20.06.2023 не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся зі скаргою №1426-5 до ДПС України про визнання недійсними та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень.

Рішенням ДПС України від 16.08.2023 №22789/6199-00-06-01-04-06 скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП без змін.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996-ХIV.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У свою чергу, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 цього ж Закону).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

При цьому, ні місце складання первинного документу, ні місце передачі товару не є обов`язковими реквізитами первинного документу. Вони є додатковими реквізитами які можуть бути включеними до первинного документу за бажанням сторін.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналогічні вимоги до змісту первинних документів також містяться у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість під час здійснення фінансового-господарських відносин з ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат», колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції в Акті №752/Ж5/31-00-04-02-01/33776336 від 21.04.2023 зазначено, що на підтвердження заявлених до відшкодування сум ПДВ ТОВ «Ді енд ай еволюшн» надано до перевірки укладених з ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» договір поставки: олії соняшникової нерафінованої невимороженої (пресова, екстракційна) №1405823 від 04.01.2023, олії соняшникової нерафінованої №20/22-1210 від 13.12.2022. В зазначених договорах не визначено терміни постачання олії соняшникової нерафінованої невимороженої (пресова, екстракційна) та олії соняшникової нерафінованої.

В наданих видаткових накладних зазначено, що Товари були отримані ОСОБА_1 згідно з дорученням №21 від 20.01.2023, ОСОБА_2 згідно доручення №12 від 01.01.2023 та №1 від 01.01.2023, при цьому, в наданих трьохсторонніх актах приймання-передачі товару, які відповідають датам видаткових накладних, зазначено, що товарно-матеріальні цінності прийняті іншою особою ОСОБА_3 .

Крім цього, встановлено, що доручення №12 від 01.01.2023 на ОСОБА_2 було виписано раніше дати укладання зазначених договорів поставки.

При цьому, в наданих до перевірки актах приймання - передачі товару зазначається, що ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" приймає на зберігання за адресою м. Вінниця, Немирівське шосе, буд. 26 відповідні товарно - матеріальні цінності, а саме шрот соняшниковий тостований гранульований та олія соняшникова нерафінована. В наданих до перевірки договорах поставки та видаткових накладних зазначено місце їх складання - м. Чернівці, при тому що передача товарно-матеріальних цінностей повинна відбуватися на території ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за адресою м. Вінниця, Немирівське шосе, буд. 26.

Окрім наданих видаткових накладних та актів прийому передачі відсутні інші підтверджуючі документи передачі визначеної кількості олії соняшникової нерафінованої, яка зберігалась на ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" знеособлено.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних та наданих до перевірки документів відсутня інформація щодо подальших господарських операцій між новим власником ТОВ «Ді енд ай еволюшн» та зберігачем ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" після передачі товарно - матеріальних цінностей (олії соняшникової нерафінованої), а саме: отримання послуг зберігання, відвантаження в авто або залізничний транспорт тощо.

З урахуванням зазначеного вище, відповідач вважає, що проведені операції мають ознаки «безтоварних», що може свідчити про переведення коштів без фактичних поставок.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що у січні 2023 року ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» здійснював реалізацію на користь ТОВ «Ді енд ай еволюшн» олії соняшникової, яка зберігалися за адресою: вул. Немирівське шосе, 26, м. Вінниця. Товар, який реалізовувався був вироблений для ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат» згідно Договору переробки соняшнику на давальницьких умовах №1051/22 від 23.11.2022.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставки №20/22-1210 від 13.12.2022 укладеного між ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» (постачальник) та ТОВ «Ді енд ай еволюшн» (покупець), товар (шрот соняшниковий тостований гранульований) постачається покупцю на умовах EXW склад (згідно ІНКОТЕРМС) за адресою складу постачальника: вул. Немирівське шосе, буд. 26, м. Вінниця, 21034.

Пунктами 2.2, Договору визначено, що разом із товаром постачальник надає покупцю видаткову накладну на товар та трьохсторонній акт приймання-передачі.

Вказане місце постачання за адресою вул. Немирівське шосе, буд. 26, м. Вінниця, 21034 визначене також Договором поставки №1405823 від 04.01.2023 (пункт 3.1).

Поряд з цим, ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» складаючи видаткові накладні на поставку олії соняшникової, а саме: №ЧМ-0000003 від 01.01.2023, №ЧМ-0000039 від 04.01.2023, №ЧМ-0000057 від 05.01.2023, №ЧМ-0000120 від 12.01.2023, №ЧМ-0000137 від 17.01.2023, №ЧМ-0000169 від 20.01.2023, №ЧМ-0000190 від 23.01.2023 зазначило у них місцезнаходження юридичної особи (м. Чернівці), натомість, у трьохсторонніх актах приймання-передачі товару олії соняшникової нерафінованої від 01.01.2023, 04.01.2023, 05.01.2023, 12.01.2023, 17.01.2023, 20.01.2023, 23.01.2023 зазначено місце передачі товару - м. Вінниця.

Крім того, у вказаних видаткових накладних одержувачем визначено ТОВ «Ді енд ай еволюшн» за адресою вул. Немирівське шосе, буд. 26, м. Вінниця, 21034.

Як вірно вважає суд першої інстанції, зазначення таких даних відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо обов`язкових реквізитів первинних документів та не може свідчити про нереальність господарської операції.

Щодо осіб які здійснювали приймання товару, суд першої інстанції зазначає, що Довіреністю №18-01/22 від 18.01.2022 ТОВ «Ді енд ай еволюшн», в особі директора Таірова О.В., уповноважило ОСОБА_3 представляти інтереси Товариства в усіх установах і організаціях з питань господарської діяльності Товариства, що пов`язана зі збутом, реалізацією, поставкою, зберіганням, отриманням, придбанням олійно-жирової продукції та сировини (у тому числі олії, фузи, жирів, шроту та лушпиння), продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання. Для цього повірено надано право:

- укладати договори, подавати заяви, документи у відповідні органи, установи та організації, приймати участь у переговорах та суперечках пов`язаних з господарською діяльністю Товариства, що пов`язана зі збутом, поставкою, зберіганням, отриманням, придбанням та реалізацією олійно - жирової продукції та сировини, продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання; ??

- одержувати та надавати необхідні довідки, документи, у тому числі складські документи, та іншу інформацію у будь-яких державних або недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях; ??

- отримувати належні Товариству товарно -матеріальні цінності; ??

- ставити підпис від імені Товариства на відповідних документах, договорах (у тому числі про надання послуг), довіреностях на отримання товарно - матеріальних цінностей, та виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

01.01.2023 ТОВ «Ді енд ай еволюшн» видано Довіреність №12 Гнатюк В.В. на отримання від ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» олії соняшникової нерафінованої (дія довіреності до 31.01.2023).

Також встановлено, що 20.01.2023 ТОВ «Ді енд ай еволюшн» видано Довіреність №21 Ткаченко О.Ю. на отримання від ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» олії соняшникової нерафінованої високоолеїнової (дія довіреності до 31.01.2023).

Тобто, видані підприємством довіреності містили достатньо повноважень на отримання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищезазначеного товару.

Приймання товару здійснювалося зазначеними особами спільно: ОСОБА_3 проставив підписи на видаткових накладних, а ОСОБА_2 - на трьохсторонніх актах приймання-передачі.

При цьому, приймання товару таким чином не заборонено законодавством, і також не може свідчити про нереальність господарської операції. Кожен із вищевказаних документів ( видаткові накладні та акти приймання-передачі товару) відповідає вимогам законодавства та не суперечить один одному.

Стосовно твердження відповідача про те, що Доручення №12 від 01.01.2023, було виписано на ОСОБА_2 раніше дати укладання договорів поставки, слід зазначити, що чинне законодавство не забороняє видавати довіреності до підписання договору, а тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав такі доводи відповідача безпідставними.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо тверджень відповідача про відсутність у договорах поставки терміну поставки товару, колегія суддів враховує, що пунктами 3.3, 3.4 Договору поставки №1405823 від 04.01.2023, встановлено, що товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем за кількістю відповідно до видаткової накладної. Датою поставки та переходу права власності і ризиків на товар сторони вважають дату, зазначену у видатковій накладній на товар.

Водночас, відсутність строку поставки товару у договорі не свідчить про нереальність господарської операції.

Зокрема, ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, саме видаткова накладна є основним первинним документом на постачання товару який має пріоритет над трьохстороннім актом приймання передачі товару та повинен братися до уваги для цілей бухгалтерського та податкового обліку.

Суд першої інстанції також обґрунтовано вважав безпідставним твердження відповідача про відсутність подальших господарських операцій щодо зберігання товару між новим власником ТОВ «Ді енд ай еволюшн» та зберігачем ПрАТ «Вінницький ОЖК» після передачі товарно-матеріальних цінностей (олії соняшникової нерафінованої), а саме: отримання послуг зберігання, відвантаження в авто або залізничний транспорт тощо.

Зокрема встановлено, що 31.12.2021 між ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат» (зберігач) та ТОВ «Ді енд ай еволюшн» (власник) укладено Договір №146/22 про надання послуг по відповідальному зберіганню.

Приписами пункту 1.1, 1.2 даного Договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених даним Договором, згідно відповідних документів, які є невід`ємною частиною даного Договору, власник передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання олію, олію фасовану, маргаринову продукцію, шрот, фуз, лушпиння, відходи від очистки насіння, що є власністю власника, згідно документів вказаних в розділі 2 даного Договору.

Тобто, придбана у ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» олія соняшникова нерафінована в подальшому була перероблена позивачем в олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки П на ПрАТ «Вінницький ОЖК», що підтверджується актами здачі прийняття робіт (надання послуг) за договором №81/23 від 30.12.2022, далі розфасована на ПрАТ «Вінницький ОЖК», що підтверджується актами здачі прийняття робіт (надання послуг) за договором №695/22 від 01.11.2022.

Отже, операції щодо зберігання товару між новим власником ТОВ «Ді енд ай еволюшн» та зберігачем ПрАТ «Вінницький ОЖК» підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надано достатню кількістю доказів для підтвердження здійснення господарських операцій з ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат», що свідчить про правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах ТОВ «Ді енд ай еволюшн» з ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК», колегія суддів зазначає наступне.

Так, в Акті №752/Ж5/31-00-04-02-01/33776336 відповідач зазначив, що проведеною перевіркою не підтверджено факт надання послуги транспортного перевезення вантажів залізничним транспортом від ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК» на адресу ТОВ «Ді енд ай еволюшн» згідно виписаних податкових накладних за проведені послуги транспортного перевезення вантажів залізничним транспортом на загальну суму ПДВ 589153 грн.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2022 між ТОВ «Ді енд ай еволюшн» (замовник) та ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК» (виконавець) укладено Договір про надання послуг №0109-МНВ.

Згідно п. 1.2 Договору, виконавець зобов`язується протягом терміну дії Договору на підставі заявок замовника організовувати та забезпечувати перевезення залізничним транспортом у межах митної території України та за її межами вантажів замовника у власному рухомому складі (цистернах, мінераловозах) та «вантажів на своїх осях».

Крім того, 16.09.2022 між ТОВ «Ді енд ай еволюшн» (орендар) та ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК» (орендодавець) укладено Договір оренди залізничних цистерн №6/В, пунктом 1.1. якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування рухомий склад залізничні цистерни в кількості, вказаній в акті прийому-передачі до даного Договору, комерційно придатний та технічно справний, очищений від залишків раніше перевезеного вантажу, який буде використовуватися орендарем для перевезення олії.

Також на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу витрат на придбання та податкового кредиту сум податку на додану вартість позивачем надано суду наступні документи:

- договір №6/В оренди залізничних цистерн від 16.09.2022;

- додаткова угода №3 від 01.01.2023 до договору №6/В оренди залізничних цистерн від 16.09.2022;

- акт від 31.01.202023 №4 виконаних робіт/наданих послуг згідно Договору №6/В від 16.09.2022;

- договір №0109-МНВ про надання послуг від 01.09.2022;

- додаткова угода №5 від 31.01.2023 до договору №0109-МНВ від 01.09.2022;

- акт наданих послуг №5 від 31.01.2023 згідно Договору №0109-МНВ від 01.09.2022

- акти приймання передачі вагонів в оренду за договором №6/В від 16.09.2022;

- залізничні накладні;

- договір №01112022 від 01.11.2022;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3149 від 31.12.2022;

- додаток до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №295 від 31.01.2023 з переліком використаних під час надання послуг вагонів;

- заявки ТОВ «Ді енд ай еволюшн» від 01.01.2023 про надання послуг за договором №0109-МНВ від 01.09.2022

- інформацію щодо дислокації вагонів наданих під перевезення замовнику ТОВ «Ді енд ай еволюшн» в січні 2023 року;

Отже, надані позивачем під час перевірки та до суду першої інстанції первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та в повній мірі підтверджують реальність вчинення господарських правовідносин ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК».

Такі первинні документи відповідають економічному змісту, відображеному в укладених договорах, що підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарських операцій.

При цьому, сам акт перевірки не містить будь-якого документального підтвердження щодо відсутності фінансово-господарських відносин позивача з ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК», а викладені у ньому висновки щодо нереальності господарських операцій ґрунтуються виключно на ненаданні заявки на перевезення залізничним транспортом у відповідність до п. 2.2 Договору №0109-МНВ від 01.09.2022.

В контексті таких доводів контролюючого органу варто також звернути увагу на висновки Верховного Суду, що наведені у постанові від 14 лютого 2022 року (справа № 420/22381/21).

Так, суд касаційної інстанції виснував, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

Таким чином, право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеження судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що наданими документами в повній мірі підтверджується реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Транспортна компанія ІТЕК», а тому висновки відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Також, судом першої інстанції надано належну правову оцінку щодо правомірності значення коду УКТЗЕД « 2306» в податкових накладних на реалізацію товару «Відходи від очистки насіння», зокрема, судом встановлено, що згідно договору поставки №92/23 від 30.12.2022 укладеного між ПрАТ «Вінницький ОЖК» (постачальник) та ТОВ «Ді енд ай еволюшн» (покупець) предметом договору є відходи від очистки насіння (без вивозу з території Постачальника).

ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат» виписано та зареєстровано 17 податкових накладних, а саме: №171, №177, №173, №176, №174, №175, №172, №178, №181, №179, №180, №182, №183, №309, №310, №311, №370 з номенклатурою «Відходи від очистки насіння» код УКТ ЗЕД « 2306».

Згідно Додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 4 червня 2020 року №674-ІХ «Митний тариф України» (групи 01-49), коду УКТЗЕД 2306 відповідають товари: макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час добування рослинних жирів і олій, за винятком відходів товарної позиції 2304 або 2305, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані (в т.ч. код 2306 30 00 00 з насіння соняшнику).

При цьому, Додатки до Закону України "Про Митний тариф України" не містять більш відповідного коду УКТЗЕД на даний товар, ніж код 2306.

Натомість, відповідач в акті перевірки не вказав якому саме коду УКТЗЕД на його думку має відповідати товар, придбаний позивачем та не зазначив жодних обґрунтувань на підтвердження свого припущення.

Крім того, у положеннях Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства передбачено принцип презумпції правомірності рішень платника податків, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Отже, мова йде не лише про загальнообов`язкове усунення юридичних колізій, яке є одночасно і правом (повноваженням), і процесуальним обов`язком суду при звичайному (безвідносно до виду правовідносин) правозастосуванні. Йдеться про порядок вирішення ситуацій, у яких стикаються (конфліктують) інтереси платника податків і контролюючого органу, а норми податкового права, що регулюють такі правовідносини, прямо чи внаслідок їх тлумачення, а також у своїй сукупності, не є однозначними та допускають множинне трактування їхніх прав та обов`язків, внаслідок якого можливе вирішення справи як на користь платника, так і проти нього.

Презумпція сформульована як принцип у статті 4 Податкового кодексу України (пункт 4.1.4). Саме таким чином встановлено найвищий ступінь її імперативності. Крім того, презумпція також закріплена як спеціальна норма у пункті 56.21 статті 56 Податкового кодексу України саме для цього виду правовідносин, що означає безумовне її врахування при вирішенні спорів, що регулюються означеною статтею.

Сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі №380/671/20.

Разом з тим, контролюючий орган в акті перевірки не зазначив жодних обґрунтувань на підтвердження того, що товар придбаний ТОВ «Ді енд ай еволюшн» відповідає іншому коду УКТЗЕД, ніж зазначений в податкових накладних, тому суд вважає, що такі дії суперечить принципу презумпції правомірності рішень платника податків та є протиправними.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо визначення суми податкових зобов`язань при реалізації послуг транспортно-експедиційного обслуговування при міжнародних перевезеннях під час здійснення фінансового-господарських відносин з ТОВ «Агро-Інгулець», ТОВ «Агрохолдинг 2012», ТОВ «АП Марін», ТОВ «ТАС АГРО», ТОВ «Підволочиськ зерно», ТОВ «СХК» Вінницька промислова група», ТОВ «Лотівка Еліт», ТОВ «Епіцентр К», ПСП «Водянське», ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат», ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно ст. 9 Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» (надалі - «Закон №1955-IV»), за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язуються за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Також, у випадку залучення експедитором до міжнародного перевезення вантажів перевізників чи інших учасників транспортно-експедиторської діяльності, то нульова ставка, визначена абзацом а» підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 ПІК України, застосовується саме такими перевізниками чи іншими учасниками транспортно-експедиторської діяльності.

При отриманні коштів від замовника чи за датою оформлення документів, що підтверджують факт здійснення міжнародного перевезення для замовника, залежно від того, яка з цих подій відбулася раніше, у експедитора виникає податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму перевезення за ставкою 0 відсотків, якщо перевізник є резидентом-платником податку на додану вартість, та на суму наданих такому замовнику експедиторських послуг за ставкою 20 відсотків (якщо замовник послуг зареєстрований на території України як суб`єкт господарювання).

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.01.2021 р. у справі №815/6778/14, від 21.05.2020 у справі №818/986/17 та від 02.05.2023 у справі №818/756/17.

Господарські операції з надання послуг для ТОВ «Ді енд ай еволюшн» з міжнародного перевезення вантажів за січень 2023 року з визначеними контрагентами підтверджується наступними доказами:

- з ТОВ «Агро-Інгулець» Договором №040123 від 04.01.2023, Додатковою угодою №1 до договору №040123, актом здачі-приймання робіт №176 від 31.01.2023 та накладними експорту;

- з ТОВ «Агрохолдинг 2012» Договором №2412-2020 від 24.12.2020, Додатковою угодою №7 від 01.01.2023 до договору №02102020, актом здачі-приймання робіт №207 від 31.01.2023 та накладними експорту;

- з ТОВ «АП Марін» Договором №ШП-21/22 від 20.07.2021, Додатковою угодою №56 від 05.01.2023 до договору №ШП-21/22, Додатковою угодою №58 від 17.01.2023 до договору №ШП-21/22, Заявкою №16 743, №16 742, №16 725, №16 723, №16 623 на транспортно-експедиційне обслуговування, актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №218, №225, №226, №228, №229, №230 від 31.01.2023 та накладними експорту.

- з ТОВ «ТАС АГРО» Договором №190123 від 19.01.2023, Додатковою угодою №2 від 23.01.2023 до договору №190123, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №185 від 31.01.2023 та накладними експорту;

- з ТОВ «Підволочиськ зерно» Договором №01/12-22ПЗ від 01.12.2023, актом здачі-прийняття (надання послуг) №256 від 31.01.202, листами-повідомленнями про прибуття вантажу, накладними імпорту;

- з ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» Договором №241220 від 24.12.2020, Додаткова угода №10 від 14.11.2022 до договору №241220, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №205 від 31.01.2023, листами-повідомленнями про прибуття вантажу;

- з ТОВ «Лотівка Еліт» Договором №16022111 від 26.02.2021, Додатковою угодою №3 від 01.01.2023 до договору №26022111, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №204 від 31.01.2023, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №206 від 31.01.2023, накладними експорту, листами-повідомленнями про прибуття вантажу;

- з ТОВ «Епіцентр К» Договором №02102020 від 02.10.2020, Додатковою угодою №22 від 01.01.2022 до договору №02102020, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №190 від 31.01.2023, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №203 від 31.01.2023, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №208 від 31.01.2023, накладними експорту, листами-повідомленнями про прибуття вантажу;

- з ПрСП «Водянське» Договором №120123 від 12.01.2023, Додатковою угодою №1 від 12.01.2023 до договору №120123, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №175 від 31.01.2023, накладними експорту;

- з ПрАТ «Чернівецький олійно-жировий комбінат» Договором №01/01-2023-ЧМЖК від 02.01.2023, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №288 від 31.01.2023, додатком до акту згідно договору №01/01-2023, накладними експорту, листами-повідомленнями про прибуття вантажу;

- з ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат» Договором « 01/01-2023-ВМЖЖ від 02.01.2023, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №202 від 31.01.2023, додатком до акту згідно договору №01/01-2023 від 02.01.2023, накладними експорту, листами-повідомленнями про прибуття вантажу.

Враховуючи те, що послуги з міжнародного перевезення вантажів, про які йде мова в акті перевірки, надавались із залученням перевізників-резидентів, які є платниками податку на додану вартість, то у ТОВ «Ді енд ай еволюшн», як у експедитора, виникло податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму перевезення за ставкою 0 відсотків, а тому висновки відповідача не підтвердження показників податкової звітності є помилковими.

Крім того, відповідачем не обґрунтовано свою позицію щодо відсутності у позивача права на податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму перевезення за ставкою 0 відсотків.

Разом з тим, згідно висновків Верховного Суду у своїх постановах від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а, від 19.06.2019 у справі № 826/7704/16, від 12.11.2018 у справі №806/434/16, від 24.01.2019 у справі №820/12113/15,від 12.02.2019 у справі №820/6512/16, суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Обов`язком суду є оцінка відповідних доказів як одна з гарантій встановлення об`єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами КАС України.

Норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 420/7385/19, від 15.06.2022 у справі № 420/2808/20.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість висновків посадових осіб контролюючого органу про допущення позивачем порушення вимог податкового законодавства, які були виявлені під час перевірки, а тому податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.06.2023 №1106/Ж10/31-00-04-02-01 та №1107/Ж10/31-00-04-02-01 є протиправними та підлягали скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 травня 2024 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.