Справа № 140/2277/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2277/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Волинської митниці (далі відповідач, митний орган) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205080/2023/000018/2 від 29 серпня 2023 року, №UA205080/2023/000022/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000023/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000001/2 від 29 січня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 09 серпня 2023 року було укладено договір купівлі-продажу №EXP/5 з польською торговельною фірмою BNI Sp. z.o.o., предметом даного договору виступає купівля-продаж маку харчового 2022 року у кількості 88 тонн за ціною 1, 75 Євро за 1 кілограм.

На підставі рахунку фактури №ЕХ5/2023 позивачем було оплачено 38500 Євро за 22000 кг. насіння маку, фактури №ЕХ7/2023 - оплачено 38500 Євро за 22000 кг. насіння маку, фактури № ЕХ8/2023 - оплачено 38500 Євро за 22000 кг. насіння маку, фактури №ЕХ1/2024 мною - 38500 Євро за 22000 кг. насіння маку.

Зазначає, що Волинською митницею підприємця повідомлено про те, що митна вартість товару, який ввозився на митну територію України не може бути визнана у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним позивачем. Таке рішення митним органом було прийнято попри те, що було надано усі необхідні документи: договір купівлі-продажу, рахунки-фактури №ЕХ5/2023, №ЕХ7/2023, №ЕХ8/2023 та №ЕХ1/2024, докази оплати, транспортування, навантаження та розвантаження.

Однак, незважаючи на подання відповідних пояснень та письмових документів, митним органом, згідно із статтею 64 Митного кодексу України (далі МК України), застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Таким чином, суб`єкт господарювання вважає винесені відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA205080/2023/000018/2 від 29 серпня 2023 року, №UA205080/2023/000022/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000023/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000001/2 від 29 січня 2024 року безпідставними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити повністю (арк. спр. 1-6).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції вказує, що під час опрацювання документів, поданих на підтвердження заявленої митної вартості, та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, що призвело до обґрунтованих сумнівів митниці в частині підтвердження складових митної вартості товару. Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- по МД 23UA13U8 від 28 серпня 2023 року: Вартість товару в копії митної декларації країни відправлення не відповідає вартості товару в інвойсі; декларантом не надано жодних відомостей щодо страхування оцінюваного товару, хоча витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки FCA. Згідно із пунктом 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- по МД 23UA44U6 від 06 листопада 2023 року: вартість товару в копії митної декларації країни відправлення від 03 листопада 2023 року №23PL445010E2872851 не відповідає вартості товару в інвойсі від 09 жовтня 2023 року №EX7/2023; відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного договору 09 серпня 2022 року №EXP/UA/5 товар поставляється на умовах поставки FCA при яких покупець зобов`язується доставити товар і виконати імпортне митне оформлення. Декларантом до митного оформлення не надано жодного документа стосовно транспортних витрат, понесених покупцем; Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; Декларантом не надано жодних відомостей щодо страхування оцінюваного товару, хоча витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки FCA; Згідно із пунктом 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- по МД 23UA47U3 від 06 листопада 2023 року: вартість товару в копії митної декларації країни відправлення від 03 листопада 2023 року №23PL445010E2872918 не відповідає вартості товару в інвойсі від 26 жовтня 2023 року № EX 8/2023; відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного договору 09 серпня 2022 року № EXP/UA/5 товар поставляється на умовах поставки FCA, при яких покупець зобов`язується доставити товар і виконати імпортне митне оформлення. Декларантом до митного оформлення не надано жодного документа стосовно транспортних витрат, понесених покупцем; для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; Декларантом не надано жодних відомостей щодо страхування оцінюваного товару, хоча витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки FCA; Згідно із пунктом 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- по МД 24UA90U4 від 29 січня 2024 року: вартість товару в копії митної декларації країни відправлення від 26 січня 2024 року №24PL445010E0233382 не відповідає вартості товару в інвойсі від 26 січня 2024 року №EX1/2024 (1EUR=4,3341PLN); за умовами терміну поставки Інкотермс - FCA , вибір місця навантаження напряму впливає на зобов`язання продавця товару завантажити даний товар, якщо таке завантаження відбувається на території продавця, в іншому випадку вартість навантажувальних робіт несе покупець і така вартість повинна включатися до митної вартості, про що в митного органу відсутня інформація (завантаження товару здійснено в NOWA IWICZNA); В рахункуфактурі від 26 січня 2024 року №EX 1/2024 відсутній підпис покупця.

Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей.

Зауважує, що декларанту було запропоновано в 10-денний термін надати додаткові документи, однак декларант відмовився надати документи, про що зазначив в повідомленні від 29 січня 2024 року №б/н.

Щодо розбіжностей у вартості товарів, а саме, що вартість товару в копіях митних декларацій країни відправлення не відповідає вартості товару в інвойсах зауважує, що з огляду таку розбіжність у митного органу й виник обґрунтований сумнів щодо недостовірності заявленого числового значення митної вартості товарів.

Вказує, що статистична вартість має базуватися на фактурній вартості товарів, та до неї можуть також включати лише допоміжні витрати (вартість доставки, навантаження, перевантаження, страхування та інше).

Наголошує, що фактурна вартість не може бути більшою за статистичну, адже статистична вартість базується на фактурній.

Крім цього, повідомляє, що обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Вартість ввезеного позивачем товару ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, а саме: рівень митної вартості становить на рівні 1.9654 євро/кг., за МД від 31 січня 2023 року №UA807200 /2023/974.

З огляду на наведене вище, а також ненаданням декларантом всіх витребуваних митним органом підтверджуючих документів, вважаємо прийняті рішення про коригування митної вартості від 29 серпня 2023 року №UA205080/2023/000018/2, від 06 листопада 2023 року №UA205080/2023/000022/2, від 06 листопада 2023 року №UA205080/2023/000023/2 та від 29 січня 2024 року №UA205080/2024/000001/2 є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими (арк. спр. 49-59).

Інших заяв по суті справи чи клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року позовну заяву було залишено без руху (арк. спр. 40).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 45).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між ОСОБА_1 та BNI Sp. z.o.o. 09 серпня 2023 року було укладено договір купівлі-продажу №EXP/5, відповідно до якого продавець зобов`язався продати, а покупець зобов`язується купити товар (мак харчовий, урожай 2022 року), французького походження, в асортименті, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Умови поставки здійснюються на умовах FCA згідно ІНКОТЕРМС-2020. Датою товару є дата завантаження товару на транспортний засіб покупця (арк. спр. 9-13).

Разом з тим позивачем та BNI Sp. z.o.o. були укладені специфікації від 23 серпня 2023 року №1 (арк. спр. 73), від 09 жовтня 2023 року №2 (зворот арк. спр. 89-90), від 26 жовтня 2023 року №3 (зворот арк. спр. 105-106), від 22 січня 2024 року №4 (зворот арк. спр. 120-121) щодо купівлі-продажу маку харчового, сіро-блакитного, ІІІ категорії, урожай 2022 року, масою 22000,00 кг кожна за ціною 1,75/кг, загальною вартістю 38500,00 Євро.

Згідно рахунків-фактури №ЕХ5/2023, №ЕХ7/2023, №ЕХ8/2023 та №ЕХ1/2024 вартість товару складає 38 500,00 Євро кожна поставка (арк. спр. 14-16, 20-22, 26-28, 32-34). Митна вартість визначена без урахування транспортних витрат в розмірі, що підтверджується договором-заявкою від 24 серпня 2023 року №240823/2 (зворот арк. спр. 65-66), рахунком від 24 серпня 2023 року №136, №136-1 (зворот арк. спр. 71-72), договором-заявкою №2 від 25 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 85-86), рахунком від 06 листопада 2023 року №271 (арк. спр. 88), договір-заявка №1 від 25 жовтня 2023 року (арк. спр. 102), рахунок від 06 листопада 2023 року №270 (арк. спр. 104), договір-заявка №1 та №2 від 25 січня 2024 року (зворот арк. спр. 115-116), рахунок від 29 січня 2024 року №3 та №4 (арк. спр. 123).

Позивачем, з метою митного оформлення вказаного товару до Волинської митниці подано митні декларації: МД 23UA13U8 від 28 серпня 2023 року, 23UA44U6 від 06 листопада 2023 року, 23UA47U3 від 06 листопада 2023 року, 24UA90U4 від 29 січня 2024 року.

На підтвердження вартості товару до МД 23UA13U8 від 28 серпня 2023 року декларантом одночасно подано: сертифікат якості від 23 серпня 2023 року (зворот арк. спр. 74-75); пакувальний лист від 23 серпня 2023 року (арк. спр. 69); рахунок-фактура (інвойс) від 11 серпня 2023 року №ЕХ5/2023 (арк. спр. 71); автотранспортна накладна від 24 серпня 2023 року № (зворот арк. спр. 72); фітосанітарний сертифікат від 24 серпня 2023 року EU/PL/1145804 (арк. спр. 74); сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 24 серпня 2023 року PL/MF/AP0033860 (зворот арк. спр. 69-70); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 24 серпня 2024 року №136 (зворот арк. спр. 71); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01 серпня 2023 року (зворот арк. спр. 70); специфікація №1 від 23 серпня 2023 року (арк. спр. 73); договір купівлі-продажу від 09 серпня 2022 року EXР/UA/5 (зворот арк. спр. 75-77); договір про надання послуг митного брокера від 30 серпня 2019 року №197; договір (контракт) про перевезення від 24 серпня 2023 року №240823/2 (зворот арк. спр. 65-66); інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації; лист від 24 серпня 2023 року; копія МД від 28 серпня 2023 року 23UA13U8; копія МД країни відправлення від 24 серпня 2023 року 23PL445010Е2206054.

Однак, 29 серпня 2023 року Волинською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості UA205080/2023/000018/2 (арк. спр. 63).

У вказаному рішення зазначено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: Вартість товару в копії митної декларації країни відправлення не відповідає вартості товару в інвойсі. Декларантом не надано жодних відомостей щодо страхування оцінюваного товару, хоча витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки FCA. Згідно пункту 5 статі 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

У зв`язку із тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, декларанту пропонувалось згідно статті 53 та статті 54 МК України в 10-ти денний термін надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5)виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів.

Згідно пункту 6 статті 53 декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, у зв`язку із чим позивачем надано лист від 29 серпня 2023 року про відсутність страхування товару та не надав решту додаткових документів, для підтвердження митної вартості (арк. спр. 78).

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМС України від 01 липня 2021 року №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу - товар 1 - МД від 31 січня 2023 року №UA807200/2023/974 на рівні 1,9654 євро/кг.

Разом з тим, митним органом складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205080/2023/000210 з причин "відповідно до п.6 статті 54 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2022 року: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст.53 Митного кодексу України» (арк. спр. 19).

На підтвердження вартості товару до МД 23UA44U6 від 06 листопада 2023 року декларантом одночасно подано: сертифікат якості від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 88-89); пакувальний лист від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 86); рахунок-фактура (інвойс) від 09 жовтня 2023 року №ЕХ7/2023 (арк. спр. 91); автотранспортна накладна від 02 листопада 2023 року № (арк. спр. 83); фітосанітарний сертифікат від 03 листопада 2023 року EU/PL/1145901; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 03 листопада 2023 року PL/MF/AТ0315451 (зворот арк. спр. 84-85); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01 листопада 2023 року (зворот арк. спр. 87); специфікація №2 від 09 жовтня 2023 року (арк. спр. 89); договір купівлі-продажу від 09 серпня 2022 року EXР/UA/5 (зворот арк. спр. 91-93); договір про надання послуг митного брокера від 30 серпня 2019 року №197; договір (контракт) про перевезення від 25 жовтня 2023 року №2 (зворот арк. спр. 85); інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації; лист від 24 серпня 2023 року; копія МД від 06 листопада 2023 року 23UA44U6; копія МД країни відправлення від 06 листопада 2023 року 23PL445010Е2872851.

Однак, 06 листопада 2023 року Волинською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості UA205080/2023/000022/2 (арк. спр. 24).

У вказаному рішення зазначено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: вартість товару в копії митної декларації країни відправлення від 03 листопада 2023 року №23PL445010E2872851 не відповідає вартості товару в інвойсі від 09 жовтня 2023 року №EX7/2023. Відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного договору 09 серпня 2022 року №EXP/UA/5 товар поставляється на умовах поставки FCA при яких покупець зобов`язується доставити товар і виконати імпортне митне оформлення. Декларантом до митного оформлення не надано жодного документа стосовно транспортних витрат, понесених покупцем. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Декларантом не надано жодних відомостей щодо страхування оцінюваного товару, хоча витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки FCA.

У зв`язку із тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, декларанту пропонувалось згідно статті 53 та статті 54 МК України в 10-ти денний термін надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 9) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно пункту 6 статті 53 декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, у зв`язку із чим позивачем надано лист від 06 листопада 2023 року про відсутність страхування товару та рахунок на транспортування вантажу від 06 листопада 2023 року №271 (арк. спр. 87).

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМС України від 01 липня 2021 року №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу - товар 1 - МД від 31 січня 2023 року №UA807200 /2023/974 на рівні 1,9654 євро/кг.

Разом з тим, митним органом складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205080/2023/000246 з причин "відповідно до п.6 статті 54 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2022 року: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст.53 Митного кодексу України» (арк. спр. 25).

На підтвердження вартості товару до МД 23UA47U3 від 06 листопада 2023 року декларантом одночасно подано: сертифікат якості від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 88-89); пакувальний лист від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 86); рахунок-фактура (інвойс) від 26 жовтня 2023 року №ЕХ8/2023 (арк. спр. 107); автотранспортна накладна від 02 листопада 2023 року № (зворот арк. спр. 99-100); фітосанітарний сертифікат від 03 листопада 2023 року EU/PL/1145902; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 03 листопада 2023 року PL/MF/AТ0315452 (арк. спр. 101); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01 листопада 2023 року (зворот арк. спр. 87); специфікація №3 від 26 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 105-106); договір купівлі-продажу від 09 серпня 2022 року EXР/UA/5 (зворот арк. спр. 91-93); договір про надання послуг митного брокера від 30 серпня 2019 року №197; договір (контракт) про перевезення від 25 жовтня 2023 року №1 (арк. спр. 102); інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації; лист від 24 серпня 2023 року; копія МД від 06 листопада 2023 року 23UA47U6; копія МД країни відправлення від 06 листопада 2023 року 23PL445010Е2872918.

Однак, 06 листопада 2023 року Волинською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості UA205080/2023/000023/2 (арк. спр. 30).

У вказаному рішення зазначено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: вартість товару в копії митної декларації країни відправлення від 03 листопада 2023 року №23PL445010E2872918 не відповідає вартості товару в інвойсі від 09 жовтня 2023 року №EX8/2023. Відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного договору 09 серпня 2022 року №EXP/UA/5 товар поставляється на умовах поставки FCA при яких покупець зобов`язується доставити товар і виконати імпортне митне оформлення. Декларантом до митного оформлення не надано жодного документа стосовно транспортних витрат, понесених покупцем. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Декларантом не надано жодних відомостей щодо страхування оцінюваного товару, хоча витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки FCA.

У зв`язку із тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, декларанту пропонувалось згідно статті 53 та статті 54 МК України в 10-ти денний термін надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 9) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно пункту 6 статті 53 декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, у зв`язку із чим позивачем надано лист від 06 листопада 2023 року про відсутність страхування товару та рахунок на транспортування вантажу від 06 листопада 2023 року №270 (зворот арк. спр. 103).

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМС України від 01 липня 2021 року №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу - товар 1 - МД від 31 січня 2023 року №UA807200 /2023/974 на рівні 1,9654 євро/кг.

Разом з тим, митним органом складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205080/2023/000247 з причин "відповідно до п.6 статті 54 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2022 року: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст.53 Митного кодексу України» (арк. спр. 31).

На підтвердження вартості товару до 24UA90U4 від 29 січня 2024 року декларантом одночасно подано: сертифікат якості від 26 січня 2024 року (зворот арк. спр. 119-120); пакувальний лист від 26 січня 2024 року (зворот арк. спр. 118); рахунок проформа від 22 січня 2024 року №ЕХ1/2024 (арк. спр. 122); рахунок-фактура (інвойс) від 26 січня 2024 року №ЕХ1/2024 (арк. спр. 117); автотранспортна накладна від 26 січня 2024 року № (арк. спр. 119); фітосанітарний сертифікат від 26 січня 2024 року EU/PL/1146071; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 26 січня 2024 року PL/MF/AР0033862 (зворот арк. спр. 117-118); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01 листопада 2023 року (зворот арк. спр. 87); специфікація №4 від 22 січня 2024 року (зворот арк. спр. 120-121); договір купівлі-продажу від 09 серпня 2022 року EXР/UA/5 (зворот арк. спр. 91-93); договір про надання послуг митного брокера від 30 серпня 2019 року №197; договір (контракт) про перевезення від 25 січня 2024 року №1 (зворот арк. спр. 115); договір (контракт) про перевезення від 25 січня 2024 року №2 (арк. спр. 116); інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації; лист від 29 січня 2024 року №7 (зворот арк. спр. 116); лист від 24 серпня 2023 року; копія МД від 29 січня 2024 року 24UA90U4; копія МД країни відправлення від 26 січня 2024 року 24PL445010Е233382.

Однак, 29 січня 2024 року Волинською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості UA205080/2024/000001/2 (арк. спр. 36).

У вказаному рішення зазначено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: вартість товару в копії митної декларації країни відправлення від 26 січня 2024 року №24PL445010E0233382 не відповідає вартості товару в інвойсі від 26 січня 2024 року №EX 1/2024 (1 EUR = 4,3341 PLN) За умовами терміну поставки Інкотермс - FCA , вибір місця навантаження напряму впливає на зобов`язання продавця товару завантажити даний товар, якщо таке завантаження відбувається на території продавця, в іншому випадку вартість навантажувальних робіт несе покупець і така вартість повинна включатися до митної вартості, про що в митного органу відсутня інформація (завантаження товару здійснено в NOWA IWICZNA). В рахунку-фактурі від 26 січня 2024 року №EX 1/2024 відсутній підпис покупця.

У зв`язку із тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, декларанту пропонувалось згідно статті 53 та статті 54 МК України в 10-ти денний термін надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 7) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 8) документи, що підтверджують вартість навантаження.

Згідно пункту 6 статті 53 декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, у зв`язку із чим позивачем надано лист від 29 січня 2024 року про відсутність страхування товару та додатково додав рахунок на транспортування вантажу від 29 січня 2024 року №3 (зворот арк. спр. 122).

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України , відповідно до наказу ДМС України від 01 липня 2021 року №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу - товар 1 - МД від 31 січня 2023 року №UA807200 /2023/974 на рівні 1,9654 євро/кг.

Разом з тим, митним органом складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205080/2024/000022 з причин "відповідно до п.6 статті 54 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2022 року: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст.53 Митного кодексу України» (арк. спр. 37).

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними,ФОП ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про їх оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (пункти 1-8 частини третьої).

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта).

Згідно статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя). Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина п`ята).

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста).

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина перша). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (частина п`ята). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста).

Частиною шостою статті 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (пункти 1-4).

Згідно частини першої статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Вказане відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року №3018-VІ "Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства, митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першої та другої статті 54 МК України.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15, від 30 червня 2015 року у справі №21-591а15 (814/283/14).

Митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) наявність розбіжностей між окремими документами; 2) наявність ознак підробки певних документів; 3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

На переконання суду, в оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Дослідивши оскаржувані рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що підставою для його винесення є, зокрема, те що вартість товару згідно копій митних декларацій країни відправлення не відповідає вартості товару в інвойсах.

З цього приводу, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, але аж ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Декларантом до митної декларації відповідачу було надано рахунок-фактуру (інвойси), за яким здійснювалась відповідна операція. Так, рахунки-фактури є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належать до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість.

При цьому у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Відтак, твердження відповідача про наявність розбіжностей у зазначені числового значення ціни товару в декларації країни відправлення та інвойсі не може бути самостійною підставою для невизнання визначеної позивачем митної вартості, оскільки частиною другою статті 53 МК України такі документи не відносяться до обов`язкових.

Стосовно твердження відповідача про те, що декларантом не надано жодних відомостей щодо страхування оцінюваних товарів, хоча витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості згідно умов поставки FCA, а також транспортирних витрат суд зазначає про таке.

В підпункті А.5 «Страхування» пункту А «Обов`язки продавця» умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: «Продавець немає жодного зобов`язання перед покупцем щодо укладення договору (контракту) страхування. Проте продавець зобов`язаний на прохання, на ризик і за рахунок покупця надати покупцю інформацію, яка є у розпорядженні продавця, необхідну для отримання страхування». В підпункті Б.5 «Страхування» пункту Б «Обов`язки покупця» умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: «Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) страхування».

Суд, відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норма права, викладені у постанові Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі № 803/718/17, які полягають у такому, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

При цьому, суд враховує, що у митному оформленні згідно з МД 23UA13U8 від 28 серпня 2023 року, 23UA44U6 від 06 листопада 2023 року, 23UA47U3 від 06 листопада 2023 року, 24UA90U4 від 29 січня 2024 року постачання товару здійснювалося на виконання договору купівлі-продажу №EXP/UA/5 від 09 серпня 2023 з компанією-експортером BNI Sp. z o.o (Польща) (продавець).

Відповідно до умов вказаного договору продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується купити товар (мак продовольчий), урожай 2022 року, в асортименті, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору. Поставка здійснюється на умовах FCA згідно Інкотермс-2020. Конкретне місце доставки вказується у рахунку-фактурі (інвойсі) та інших документах. Продавець зобов`язується продати товар в кількості 88 тон нетто по ціні 1,75 Євро за один кілограм нетто, на загальну суму 154000 Євро. Ціна включає в себе вартість погрузки, упаковки, маркуваня, піддони і митні витрати продавця.

Суд звертає увагу, що в рахунків-фактури від №ЕХ5/2023, №ЕХ7/2023, №ЕХ8/2023 та №ЕХ1/2024 були визначені умови поставки товарів згідно з Правилами Інкотермс2020 FCA Nowa Iwiczna. Аналогічні умови поставки відображені у графах 20 вказаних вище МД.

У вказаних рахунках-фактури також зазначено місце завантаження: склад BNI Sp. z o.o (ul. Graniczna 35, 05-515 Nowa Iwiczna, Poland).

Суд наголошує, що місце завантаження Nowa Iwiczna вказано і в пакувальних листах від 23 серпня 2023 року, від 30 жовтня 2023 року, від 26 січня 2024 року, які додано до митної декларації, а саме, що в Nowa Iwiczna знаходиться магазин-склад BNI Sp. z o.o (Biuro handlowe: 05-515 Nowa Iwiczna ul. Graniczna 35) та надіслав листи від 29 серпня 2023 року, від 06 листопада 2023 року, від 29 січня 2024 року, в яких повідомлено, що страхування вантажу не проводилося.

Крім того, на підтвердження транспортних витрат щодо доставки товару з ul. Graniczna 35, 05-515 Nowa Iwiczna, Poland до місто Володимир, Україна позивач надав рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору від 24 серпня 2023 року №136 та №136-1, від 06 листопада 2023 року №270 та №271, від 29 січня 2023 року №3, договір-заявка від 24 серпня 2023 року №240823/2, договір (контракт) про перевезення від 25 жовтня 2023 року №1 та №2, договір (контракт) про перевезення від 25 січня 2024 року №1 та №2 підтверджують витрати по перевезенню вантажу територією Польщі за маршрутом Nowa Iwiczna (Польща) - п/п Ягодин, та перевезення по території України за маршрутом Ягодин-Володимир.

Щодо зауваження відповідача про відсутність підпису покупця в рахунку-фактурі від 26 січня 2024 року №ЕХ1/2024, то суд зазначає, що вказана обставина не впливає на розрахунок митної вартості. Крім того, відсутній підпис покупця в рахунку-фактурі по суті не є розбіжностями, оскільки даний документ не носить суперечностей з іншими поданими документами та відсутність підпису не впливає на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.

Крім того, вказаний рахунок-фактура (інвойс) засвідчений підписом та печаткою продавця товару BNI SP. z o.o.

У постанові від 16 квітня 2019 року у справі №815/6698/17 Верховний Суд вказав, що відсутність на специфікаціях до контракту печатки фірми-відправника, відсутності печатки та підпису відповідальної особи на інвойсі, за наявності інших належних та достатніх доказів, не вказують на їх недійсність, та не впливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Отже, на переконання суду, відсутність підпису на поданому для здійснення митного контролю й оформлення товарів рахунку (іnvoice), складеному нерезидентом, не є невідповідністю в поданих до митного оформлення документах, а відтак не є підставою для відмови в митному оформленні товарів за першим методом.

Суд зауважує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Таким чином, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлення імпортованого товару за ціною договору тому суд не погоджується із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Зокрема, відповідач зазначив про необхідність подання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. З даного приводу суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

У свою чергу, неподання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості

Немотивованою, на думку суду, є вимога відповідача про надання позивачем прайс-листа, оскільки, як підтверджується матеріалами страви, такі прайси позивачем для підтвердження митної вартості товару були надані.

Слід зауважити, що в процедурах контролю та митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки не зрозуміло яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Таким чином, суд уважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

З урахуванням наведеного, висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеного у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару гуртуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховною Суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причіпні неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерств фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг парти ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08 лютого 2019 року в справі № 825/648/17.

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, шо не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

А тому, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 809/1469/16.

Крім цього, будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Разом з тим, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 820/17417/14, від 04 вересня 2018 року у справі № 818/1186/17.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд доходить висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію інших процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання всіх вимог щодо застосування митного законодавства, митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митною законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших

Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом

Отож зважаючи на вищевикладене, у даній справі є всі правові підстави для визнання рішення про коригування митної вартості товарів №UA205080/2023/000018/2 від 29 серпня 2023 року, №UA205080/2023/000022/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000023/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000001/2 від 29 січня 2024 року необґрунтованими та безпідставними, такими, що не гуртуються на нормах чинного законодавства, у зв`язку з чим їх слід скасувати.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи МК України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці необхідно стягнути судовий збір в сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень), який сплачений відповідно до платіжних інструкцій №0.0..2 від 25 лютого 2024 року та №0.0..2 від 11 березня 2024 року (арк. спр. 7, 44) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 132-133).

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товару №UA205080/2023/000018/2 від 29 серпня 2023 року, №UA205080/2023/000022/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000023/2 від 06 листопада 2023 року, №UA205080/2023/000001/2 від 29 січня 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

16 травня 2024 року