Справа № 200/1489/24
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року Справа№200/1489/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) звернувся через систему Електронний Суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності в частині розгляду рапорту на звільнення ОСОБА_1 та не прийняття рішення про звільнення з військової служби; зобов`язання розглянути рапорт про звільнення з військової служби та звільнити у запас ОСОБА_1 . В обґрунтування зазначено, що у вересні 2023 року керівництву військової частини НОМЕР_4 подано рапорт про звільнення. 18.12.2023 рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6230/23 визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо відмови у звільненні, зобов`язано повторно розглянути рапорт про звільнення з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства. В січні 2024 року повторно подано рапорт на звільнення до якого додано рішення по справі №200/6230/23. Вказаний рапорт передано до керівництва військової частини НОМЕР_1 з місцем розташування у АДРЕСА_2 . Рапорт розглянуто, однак 19.01.2024 надана відповідь про відмову у задоволені рапорту.

27 березня 2024 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалою відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду. Поновлено строк звернення.

Військовою частиною НОМЕР_1 надано відзив, в якому зазначено, що рапорт про звільнення за п. «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» задоволенню не підлягає, оскільки не надано належного документу, який підтверджує необхідність стороннього догляду за особою, яка досягла 18-ти річного віку, а саме висновок медико-соціальної експертної комісії, а не висновок лікарсько-консультативної комісії, який було додано військовослужбовцем. Відповідні підстави відмови у задоволенні рапорту про звільнення роз`яснено у листі №871 від 19.01.2024. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 за контрактом, який укладено 27.07.2020.

ОСОБА_2 звернувся до командира 3 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 із рапортом, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби в запас відповідно до п.п. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком.

До рапорту додано:

1) висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі (форма №080-2/о), що виданий 28.09.2023 Комунальним некомерційним підприємством «Дружківська міська клінічна лікарня №1» про те, що ОСОБА_1 здоровий, може надавати постійний сторонній догляд за батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з захворюванням. Висновок дійсний до 27.09.2024. Висновок надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок скріплено підписами членів комісії та печаткою підприємства.

2) висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі (форма №080-2/о), що виданий 28.09.2023 Комунальним некомерційним підприємством «Дружківська міська клінічна лікарня №1» про те, що ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з хронічним невиліковним захворюванням. Може надавати син ОСОБА_5 . Рекомендовано соціальні послуги догляд вдома, отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 27.09.2024. Висновок надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок скріплено підписами членів комісії та печаткою підприємства.

3) копія рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 по справі №200/6230/23.

Відповідачем повідомлено про те, що 17 серпня 2023 року Військова частина НОМЕР_2 перейшла в підпорядкування Військової частини НОМЕР_1 на підставі Директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 18.07.2023 року № Д-41/ ДСК, який має гриф службового обмеження відповідно до Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію затвердженого наказом Міністерства оборони України № 605 від 17.10.2023, та не підлягає розголошенню.

Військовою частиною НОМЕР_1 на рапорт ОСОБА_6 про звільнення з військової служби в листі від 19.01.2024 №871 повідомлено про таке. Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 по справі №200/6230/23 командиром військової частини НОМЕР_2 рапорт направлено командиру Військової частини НОМЕР_1 для прийняття відповідного рішення. Зазначено про недопустимість доданого висновку лікарської-консультативної комісії, оскільки є неналежним документом, виданим поза повноваженням лікарсько-консультативною комісією. Зазначено про необхідність дотримання умов визначених Положенням про медично-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317.

Не погоджуючись із відмовою про задоволення рапорту позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За змістом частини першої та третьої статті 1 цього Закону Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначені види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який востаннє продовжений до 18.08.2023 року та діє до тепер.

Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

За змістом підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Частиною сьомою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (пункт 1).

Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.

Відповідно до пункту 14.10 розділу XIV Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 та визначено підпунктом «г» пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом «ґ» пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років) (пункт 5 Додатку 19 до Інструкції).

Відповідно до абзацу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема:

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Отже, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Закон № 2232-XII встановлює загальну правову норму, яка передбачає коло документів і перелік органів, які можуть підтверджувати відповідні обставини. Зі свого боку приписи постанови Кабінету Міністрів України розмежовують повноваження таких органів залежно від суб`єкта, якому надається відповідний висновок. Так, за вищенаведеними приписами, документом, що підтверджує необхідність постійного стороннього догляду за хворою особою похилого віку є медичний висновок медико-соціальної експертної комісії.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач до рапорту про звільнення з військової служби на підтвердження необхідності здійснення позивачем постійного догляду за батьком додав висновки Комунального некомерційного підприємства «Дружківська міська клінічна лікарня №1» про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі (форма №080-2/о) від 28.09.2023.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності цих доказів для звільнення позивача з військової служби, суд зазначає таке.

Порядок видання та заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о "Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі" (далі - Висновок) визначає Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о "Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі", які затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України 09.03.2021 № 407, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.04.2021 за № 510/36132 (далі - Інструкція № 407).

Висновок (форма № 080-2/о) призначений для реєстрації когнітивних порушень які виникають при захворюваннях (органічні психічні розлади (F00-F09), розумова відсталість (F70-F79), порушення рухової активності (паралічі), соціальна дезадаптація, інвалідність І групи тощо). Когнітивні порушення можуть спостерігатися у симптокомлексі наступних розладів психіки (F10-F19), шизофренія (F20), первазивні розлади розвитку (F84), нейродегенеративні захворювання (хвороба Альцгеймера, Паркінсона тощо), судинні захворювання головного мозку (інсульти, інфаркти мозку, церебральний атеросклероз), нейроінфекція, наслідки черепно-мозкової травми, новоутворення, метаболічні порушення та інтоксикації, аутоімунні захворювання, генетичні захворювання тощо (пункт 2 Інструкції № 407).

Пунктом 5 Інструкції № 407 вказано, що Висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859.

При цьому, суд звертає увагу, що засвідчення такої обставини як «постійний сторонній догляд» при складанні Висновку (форма №080-2/о) Інструкцією № 407 не передбачено.

Разом з цим, повноваження лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я визначені ще в одному нормативно-правовому акті - наказі Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 № 667 «Про затвердження форми висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу та Інструкції про порядок його надання», в якому зазначено, що висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу (далі - висновок ЛКК) видається лікарською консультативною комісією (далі - ЛКК) закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи реєстрації особи з інвалідністю. Отже, вказаним нормативно-правовим актом врегульовано надання лікарською комісією висновку щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу.

В цьому випадку суд звертає увагу, що позивачем не зазначено, а судом не встановлено, що батько військовослужбовця є інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу.

Враховуючи положення абзацу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу", а також визначений Інструкцією № 407 порядок видачі та заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», суд дійшов висновку, що надані позивачем Висновки лікарської комісії (форма №080-2/о) не є належними документами, що підтверджують всі відомості, які необхідні для застосування положень підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII для звільнення позивача з військової служби. В цьому випадку суд звертає увагу, що висновок (форма №080-2/о), який складено на ОСОБА_1 засвідчує стан здоров`я саме позивача та можливість надання ним соціальних послуг; а висновок (форма №080-2/о), який складено на ОСОБА_4 , не є належним документом для звільнення позивача з військової служби, оскільки складено на особу, що має вік понад 18 років органом до компетенції якого, згідно абз. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" не віднесено засвідчення такої обставини.

З огляду на викладене позовній вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог до Військової частини НОМЕР_2 суд звертає увагу, що згідно з підпунктом 2.2 п. 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008 (надалі - Положення), звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) на підставах, передбачених ч. 3, п. 2 ч. 4, п. 3 ч. 5 та п. 3 ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Оскільки позивач має військове звання «старший солдат», то прийняття рішення про звільнення його з військової служби належить до повноважень командира бригади в якій він проходить військову службу.

В даному випадку сторонами спору не заперечується та обставина, що військова частина НОМЕР_2 не є бригадою та підпорядкована військові частини НОМЕР_1 .

З цього питання, Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено про те, що 17 серпня 2023 року Військова частина НОМЕР_2 перейшла в підпорядкування Військової частини НОМЕР_1 на підставі Директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 18.07.2023 року № Д-41/ ДСК, який має гриф службового обмеження відповідно до Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію затвердженого наказом Міністерства оборони України № 605 від 17.10.2023, та не підлягає розголошенню.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_7 рапорт подано командиру 3 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , який в подальшому перенаправлений командиром Військової частини НОМЕР_2 командиру Військової частини НОМЕР_1 та був розглянутий.

Отже, рапорт позивача відповідно до п.п. 2 п. 225 Положення, був переданий для розгляду та прийняття рішення саме командуванню Військової частини НОМЕР_1 , якою він і власне був розглянутий, про що позивача повідомлено листом від 19.01.2024 №871.

Таким чином військова частина НОМЕР_2 виконала покладений на неї обов`язок щодо передачі рапорту та доданих документів для розгляду та прийняття рішення до Військової частини НОМЕР_1 , як органу військового управління, наділеного повноваженнями на звільнення з військової служби військовослужбовців у військовому званні «старший солдат».

Враховуючи наведене, позовні вимоги звернуті до Військової частини НОМЕР_2 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, у задоволені позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош