Справа № 380/18654/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 травня 2024 року

м. Київ

справа № 380/18654/23

адміністративне провадження № К/990/16430/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу адвоката Шамборського Андрія Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №380/18654/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог від 23 серпня 2023 року, просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17 липня 2023 року №2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» в частині застосування до заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади та встановлення йому щомісячної премії за липень місяць 2023 року у розмірі 1% грошового забезпечення;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 , недонараховану та недоплачену йому частину премії за липень 2023 року в сумі 22498, 82 грн;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16 серпня 2023 року №344о/с «Про особовий склад» в частині звільнення з 17 серпня 2023 року підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та переміщення його на посаду інспектора відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, на період відпустки для догляду за дитиною майора поліції Берези Н.В. , встановлення посадового окладу у розмірі 2400 гривень та надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40 відсотків;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 18 серпня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області донараховати та виплатити ОСОБА_1 різницю в заробітку (грошовому забезпеченні) за час виконання нижчеоплачуваної роботи без утримання податків та інших обов`язкових платежів, починаючи з 18 серпня 2023 року по день фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, виходячи із середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області за червень-липень 2023 року в сумі 1120 (одна тисяча сто двадцять) гривень 89 коп.;

- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 18 серпня 2023 року допустити до негайного виконання;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 2301, 36 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 09 квітня 2024 року та від 26 квітня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шамборський Андрій Віталійович, на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №380/18654/23 - повернуті особі, яка їх подала.

29 квітня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» втретє надійшла касаційна скарга адвоката Шамборського Андрія Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №380/18654/23. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 2, частини другої статті 77, статті 90 КАС України, статей 8, 19, 22, 43, 64, 68 Конституції України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 18, 19 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179.

Так, пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Водночас, Верховний Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Натомість наведені скаржником у касаційній скарзі норми є загальними, а касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів їх неправильного застосування судами попередніх інстанцій та необхідності висновку Верховного Суду саме у цій справі щодо вказаних норм.

Скаржник не наводить об`єктивних підстав щодо необхідності їхнього тлумачення, обмежившись описом обставин цієї справи та незгодою із прийнятим у справі рішенням. Доводи касаційної скарги в цій частині переважно стосуються питань, пов`язаних з встановленими обставинами справи та оцінкою доказів у ній.

Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування відповідної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Суд зазначає, що формальне посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах та незгода із встановленими обставинами справи та прийнятими судовими рішеннями, не може вважатись належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Слід зауважити, що правові висновки Верховний Суд формулює лише щодо конкретно визначених правовідносин, а не висновок, який на думку скаржника буде підставою для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а скаржник обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З огляду на викладене, Суд вважає недоведеними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Інших підстав для касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України скаржником не зазначено.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто, суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу адвоката Шамборського Андрія Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №380/18654/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування наказу - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур