Справа № 560/4527/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4527/24
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державна податкова служба України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернулася до суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить визнати протиправними та скасувати повністю наказ Державної податкової служби України №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вважає спірний Наказ №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення", яким застосовано до заступника начальника ГУ ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді догани необґрунтованим та незаконним. Зазначає, що вона не була керівником і не займала посаду керівника начальника Головного управління, а лише виконувала обов`язки керівника, таким чином не могла не виконати обов`язки керівника. Більше того, матеріали дисциплінарної справи взагалі не містять посадової інструкції керівника Головного управління ДПС у Хмельницькій області та документів про те, що ОСОБА_3 повідомлена про обов`язки керівника, які вона не виконала. Таким чином, неможливо ані встановити які саме є повноваження у керівника, ані вину державного службовця, ані взагалі факту наявності порушень (неможливо встановити порушення, якщо немає документу, який регламентує, що є порушенням і які дії можуть або не можуть вчинятись державним службовцем). Крім того, позивач вказує, що матеріали дисциплінарної справи не містять належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку, а отже вказані документи взагалі не можуть розглядатись дисциплінарною комісією. Окрім того, позивач зазначає про неможливість несення персональної відповідальності за рішення, які є результатом діяльності колегіального органу, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Позивач наголошує, що з 22.03.2024 перебуває на лікарняному, тому, застосування догани 22.03.2024 під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (перебуванні на лікарняному) є незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Також 22.03.2024 позивач перебувала у відпустці, а отже Наказ від 22.03.2024 не міг бути винесений і у зв`язку з перебуванням державного службовця у відпустці. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що вказані численні порушення вчинені відповідачем є прямою підставою для скасування оскаржуваного Наказу від 22.03.2024, при цьому вказана позиція підтверджується судовою практикою Верховного Суду в аналогічних справах. Просить позов задовольнити.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Вказує, що державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки, за невиконання або неналежне виконання яких згідно законодавства застосовуються дисциплінарні стягнення. Повноваження (права та обов`язки) начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області визначені пунктом 11 Положення про ГУ ДПС. Згідно з розподілом обов`язків між керівництвом Головного управління ДПС у Хмельницькій області, затвердженим наказом ГУ ДПС у Хмельницькій області від 17.03.2022 № 51, ОСОБА_4 , заступник начальника ГУ ДПС у Хмельницькій області, спрямовує та координує діяльність структурних підрозділів ГУ ДПС у Хмельницькій області, зокрема управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків. На період виконання обов`язків начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_1 здійснювала повноваження керівника цього територіального органу ДПС, визначені Положенням про ГУ ДПС, загальне керівництво його діяльністю, несла персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності. Позивач у період виконання обов`язків керівника територіального органу ДПС (за відсутності іншого керівництва територіального органу) очолювала Комісію регіонального рівня як робочого органу Головного управління ДПС у Хмельницькій області, що не виключає її відповідальності за роботу як зазначеної комісії, так і державного органу в цілому. Звертає увагу, що Дисциплінарною комісією ДПС під час здійснення дисциплінарного провадження жодних перешкод в реалізації таких прав ОСОБА_1 у порядку та спосіб, передбачені законодавством, чи їх обмеження не вчинялися, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у межах строків, визначених чинним законодавством. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди вважає, що таке обґрунтування заявленої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди безпідставним, оскільки рішення (дії) ДПС щодо порушення дисциплінарного провадження, відсторонення державного службовця в ході його проведення від виконання посадових обов`язків безпосередньо стосуються повноважень суб`єкта призначення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій просить позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Стосовно суті відзиву, вважає, що він жодним чином не спростував фактів порушення норм чинного законодавства, викладених у позовній заяві та містить виключно загальні посилання на норми права без їх конкретизації та застосування до спірних правовідносин.

У поданих запереченнях на відповідь на відзив, відповідач наголошує, що доводи, викладені у відповіді на відзив, є безпідставними та не узгоджуються з фактичними обставинами справи. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 03.04.2024 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 09.04.2024 суд ухвалив у задоволенні клопотання Державної податкової служби України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовити.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що Наказом ДПС від 10.02.2022 № 161-о "Про призначення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області з 11.02.2022.

У зв`язку зі службовою необхідністю наказами ДПС від 17.02.2022 №205-о, від 11.03.2022 №251-о, від 11.04.2022 №310-о, від 14.12.2022 №1841-о на ОСОБА_1 за її згодою було покладено виконання обов`язків начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області, з правом підпису фінансових документів.

Відповідно до наказу ДПС від 25.01.2024 №75-о Про втрату чинності наказу ДПС, яким визнано таким, що втратив чинність наказ ДПС від 14.12.2022 № 1841-о Про покладення виконання обов`язків на ОСОБА_1 , припинено з 26.01.2024 виконання ОСОБА_1 обов`язків начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

У подальшому департаментом забезпечення відомчого контролю ДПС було здійснено заходи вибіркового моніторингу та аналізу стану відпрацювання податкових ризиків у Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області, у зв`язку з надходженням службової записки від Департаменту управління ризиками від 30.01.2024 № 1018/99-00-18 здійснено заходи вибіркового моніторингу та аналізу стану відпрацювання податкових ризиків.

Результати здійсненого моніторингу оформлено Доповідною запискою Департаменту забезпечення відомчого контролю від 30.01.2024 № 103/99-00-02-03-01-13, скерованою до в. о. голови ДПС України.

Вказана доповідна записка містить аналіз реєстрації комісією Головного управління ДПС у Хмельницькій області декількох податкових накладних та пропозицію - "з огляду на викладене та з метою поліпшення стану організації роботи Комісії, недопущення виявлених за результатами моніторингу порушень та недоліків, посилення відповідальності посадових осіб за виконанням покладених службових обов`язків, вважала б за доцільне ініціювати дисциплінарні провадження для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку стосовно посадових осіб, з вини яких допущено виявлені недоліки і порушення, та вжити заходів з метою усунення недоліків, вказаних у доповідній записці".

До Доповідної записки №103 В. о. Голови ДПС ОСОБА_5 надано доручення від 30.01.2024 № 16-д (02) щодо, зокрема:

- порушення дисциплінарного провадження для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків, що полягають у неналежному виконанні посадових обов`язків з координації та контролю за роботою підпорядкованих структурних підрозділів стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_2 за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області із відстороненням від виконання посадових обов`язків;

- вжиття заходів керівництвом Головного управління ДПС у Хмельницькій області з метою притягнення до відповідальності посадових осіб за встановлені порушення та недоліки, зокрема шляхом ініціювання дисциплінарних проваджень відповідно до Закону;

- підготування проекту наказу про порушення дисциплінарного провадження для здійснення дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_2 за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області .

Наказом ДПС від 30.01.2024 № 1-дп "Про порушення дисциплінарного провадження" порушено дисциплінарне провадження для визначення вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_2 за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області; відсторонено заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області Зленко Ірину від виконання посадових обов`язків на час проведення дисциплінарного провадження; доручено Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної податкової служби України (далі Дисциплінарна комісія ДПС) здійснити дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області Зленко Ірину за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області та за результатами розгляду дисциплінарної справи надати в. о. Голови ДПС подання відповідно до чинного законодавства.

Дисциплінарною комісією ДПС було здійснено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та за результатами розгляду дисциплінарної справи встановлено факт вчинення останньою дисциплінарного проступку, кваліфікованого як невиконання, неналежне виконання державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених законодавством (пункт 5 частини другої статті 65 Закону №889) та рекомендовано застосувати співмірне з вчиненим дисциплінарним проступком дисциплінарне стягнення у вигляді догани (подання Дисциплінарної комісії ДПС від 14.03.2024 №290/99-00-02-ДК).

Відповідно до наказу ДПС від 22.03.2024 №1-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення" суб`єктом призначення з урахуванням подання Дисциплінарної комісії ДПС прийнято рішення застосувати до заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області Зленко Ірини, яка здійснювала керівництво Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницькій області, дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889.

Вважаючи, що вказаним наказом права позивача порушені, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII (у редакції, чинній станом на момент виникнення правовідносин, далі - Закон №889).

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 2 Закону №889, службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Статтею 8 Закону №889 визначені основні обов`язки державного службовця.

Так, державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення) (частина перша статті 8 Закону №889).

Відповідно до статті 62 Закону №889, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Згідно частини 1 статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

9-1) порушення вимог Закону України "Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)" у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "А" або "Б";

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає постанова КМУ "Про затвердження Порядку здійснення дисциплінарного провадження" від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039), пунктами 33, 35 якого визначено, що дисциплінарна комісія за результатами розгляду дисциплінарної справи приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності та вносить суб`єкту призначення свої пропозиції (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи. Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмових пояснень суб`єкту призначення.

З матеріалів справи встановлено, що Дисциплінарна комісія ДПС встановила, що Головою Комісії ОСОБА_6 не забезпечено виконання повноважень, визначених пунктами 33, 34 Порядку №1165, не вжито комплексу заходів із виконання членами Комісії функціональних повноважень, що призвело до відсутності прийняття рішень про відповідність критеріям ризиковості стосовно платників податків, які здійснюють ризикові операції.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_2 виявлено, що причинами й умовами, які призвели до незабезпечення належного контролю, координації та спрямування діяльності територіального органу, стало незабезпечення ОСОБА_6 належної роботи Комісії, порушення вимог податкового законодавства та внутрішніх розпорядчих документів ДПС при здійсненні відповідних заходів, недотримання ОСОБА_6 пунктів 1, 2, 3, 7 розділу 3 посадової інструкції в частині виконання основних посадових обов`язків.

З урахуванням наведеного наказом ДПС №1-дс застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889.

Досліджуючи правомірність прийнятого наказу, суд встановив таке.

Механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в реєстрі, права та обов`язки її членів врегульовані постановою КМУ "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Згідно пункту 25 Порядку №1165, обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку покладено на Комісію регіонального рівня.

Комісією регіонального рівня, у відповідності до пункту 2 Порядку №1165, є комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Згідно пункту 27 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

До складу комісій регіонального рівня, у відповідності до пункту 29 Порядку №1165, входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У відповідності до пункту 30 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів.

Голова комісії регіонального рівня та її персональний склад, згідно з пунктом 31 Порядку №1165, затверджуються наказом головного управління ДПС в області, м. Києва та Офісу великих платників податків ДПС. Головою комісії регіонального рівня призначається перший заступник або заступник керівника головного управління ДПС в області, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У відповідності до пункту 33 Порядку №1165, Голова комісії контролюючого органу організовує роботу комісії і відповідає за виконання покладених на неї завдань та функцій, головує на її засіданнях та визначає перелік питань, що підлягають розгляду.

Повноваження голови комісії, визначені Пунктом 34 Порядку №1165, відповідно до якого голова комісії контролюючого органу: організовує роботу комісії та координує роботу її членів; головує на засіданнях комісії та визначає перелік питань, що підлягають розгляду; визначає функціональні обов`язки кожного члена комісії; відповідає за виконання покладених на комісію завдань та функцій; організовує підготовку документів щодо діяльності комісії; забезпечує надання аналітичної інформації; ініціює питання щодо зміни персонального складу комісії; забезпечує формування рішень за встановленою формою та надсилання їх платнику податку; забезпечує вирішення інших питань, що стосуються здійснення повноважень комісії.

Згідно пункту 40 Порядку №1165 голова, заступник голови, секретар та члени комісії контролюючого органу беруть участь у засіданні особисто та не мають права делегувати своїх представників для участі в її засіданні.

Засідання комісії контролюючого органу є правомочним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу. Засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. У разі потреби член комісії контролюючого органу подає голові комісії пропозиції щодо проведення додаткового засідання.

Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на засіданні.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Присутній на засіданні комісії контролюючого органу член комісії, який не згоден з рішенням комісії або утримався від голосування, повинен викласти у письмовій формі свою окрему думку, яка додається до матеріалів засідання такої комісії.

Отже аналізуючи наведені положення законодавства, суд зазначає, що комісія ГУ ДПС у Хмельницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є колегіальним органом, рішення якого ухвалюються більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Усі рішення комісії приймаються колегіально, більшістю голосів присутніх членів Комісії.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач не може нести персональну відповідальність за рішення, які є результатом діяльності колегіального органу, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до пункту 38 Порядку №1165 члени комісії контролюючого органу зобов`язані: особисто брати участь у роботі комісії; не розголошувати відомостей, що стали їм відомі у зв`язку з участю в роботі комісії, і не використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб; виконувати доручення голови комісії в межах, передбачених цим Порядком; брати участь у голосуванні.

Суд зазначає, що в оскаржуваному Наказі від 22.03.2024 відсутні посилання на норми закону, підзаконного акту або пунктів Положення про Головне управління ДПС в Хмельницькій області, чи наказу про розподіл обов`язків між керівним складом ГУ ДПС у Хмельницькій області, чи посадової інструкції заступника начальника ГУ ДПС у Хмельницькій області Ірини Зленко, які б визначали вищевказане підпорядкування Комісії регіонального рівня керівнику податкового органу (особі, яка виконує його обов`язки) та наділення останнього повноваженнями на здійснення контролю за прийнятими нею рішеннями, визначеними Порядком №1165.

Крім того, і Порядком №1165 не передбачено повноваження керівника ГУ ДПС області (особи, яка виконує його повноваження) переглядати чи скасовувати рішення комісії регіонального рівня, надавати обов`язкові вказівки голові та членам комісії регіонального рівня чи самостійно приймати рішення замість такої комісії.

Таким чином, враховуючи вимог пункту 31, пункту 33 Порядку №1165, ОСОБА_4 не мала повноважень впливати на прийняття рішень вказаною Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, тобто, втручатися у їх прийняття з урахуванням того, що такі рішення приймалися комісією більшістю голосів, тобто, колегіальним складом, а відповідно, вона не може нести дисциплінарної відповідальності за прийняття такою комісією рішень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ДПС України, як суб`єкт владних повноважень, у спірному Наказі від 22.03.2024 не навела жодних мотивів, у чому саме полягає порушення ОСОБА_7 посадових обов`язків та норм чинного законодавства.

Суд зазначає, що саме лише посилання в Наказі №1-дп від 22.03.2024 на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні відсторонення від виконання посадових обов`язків, не є належним обґрунтуванням спірного наказу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дослідженими судом обставинами справи та аналізом чинного законодавства у їх сукупності не встановлено жодного неналежного виконання позивачем її посадових обов`язків, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 74 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

З матеріалів справи суд встановив, що згідно листка непрацездатності серії АЛІ №456903 ОСОБА_1 з 22.03.2024 перебувала на лікарняному.

Разом з тим, згідно наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 12.03.2024 №83-в, 22.03.2024 ОСОБА_3 перебувала у відпустці.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач виніс спірний Наказ від 22.03.2024 під час перебування позивача на лікарняному та під час відпустки, тобто під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та в період відпустки, що є порушенням вимог Закону України "Про державну службу".

За наведених обставин, застосування до позивача дисциплінарного стягнення за оскаржуваним наказом №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення" є безпідставним, протиправним, необґрунтованим, і таким, що порушує права та інтереси позивача, а тому спірний наказ не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, і підлягає скасуванню.

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1 грн., суд зазначає наступне.

Право фізичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу. Зокрема, стаття 56 Конституції України встановлює право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Засади та сутність інституту моральної шкоди розкриваються в Цивільному кодексі України, статтею 23 якого передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3).

Згідно з пунктом 4 та 5 вищезазначеної постанови у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, позивач не навів належних обґрунтувань щодо факту заподіяння йому моральних або фізичних страждань внаслідок протиправних дій відповідача, не зазначив, а також не підтвердив наявності причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправними діями відповідача, що оспорюються.

Доводи позивача у цій частині позовних вимог мають загальний характер і фактично лише обмежуються посиланням позивача на заподіяння їй моральної шкоди.

Відтак, заявляючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, обов`язок доказування факту заподіяння такої шкоди несе саме позивач.

Однак, під час розгляду справи суду не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння позивачеві моральної шкоди, наявності причинного зв`язку між такою шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні.

Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд встановив, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 2423,00 грн. тому, враховуючи часткове задоволення позову, на користь позивача необхідно присудити 1211,20 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Державної податкової служби України задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати повністю наказ Державної податкової служби України №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 травня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна податкова служба України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053 , код ЄДРПОУ - 43005393)

Головуючий суддя В.В. Матущак