Справа № 260/3235/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2024 року м. Ужгород№ 260/3235/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у письмову провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Жупан Артур Юрійович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач, Ужгородський відділ ДВС), у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І. про стягнення виконавчого збору від 03.04.2024 ВП №74629722.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Одночасно, вказаною ухвалою було зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії виконавчого провадження № 74529722.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 25 квітня 2024 року на її адресу надійшла постанова старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Микульця Н.І., про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2024 ВП №74629722, винесена на підставі виконавчого листа №308/15164/21, виданого 28.11.2023 Ужгородським міськрайонних судом Закарпатської області, про зобов`язання боржника, ОСОБА_1 , вселити ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку АДРЕСА_1 . Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виконавцем, надійшла й постанова про стягнення виконавчого збору від 03.04.2024 ВП №74629722 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 16000 грн.

Постанову про стягнення виконавчого збору ОСОБА_1 вважає протиправною, оскільки ОСОБА_1 , не вчиняла жодних перешкод щодо проживання (перебування) стягувача сина ОСОБА_1 . ОСОБА_2 у приміщенні (будинку АДРЕСА_1 ), в яке його вселено, та передання йому ключів від такого як в процесі розгляду справи №308/15164/21, так і після прийнятого судом рішення від 30.05.2023.

Як вказала позивач ОСОБА_1 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2023 по справі №308/15164/21 позивачем виконано до відкриття виконавчого провадження. Стягувач, як в процесі розгляду справи №308/15164/21, так і після прийнятого судом по даній справі рішення від 30.05.2023, має безперешкодний та постійний доступ до приміщення, в яке його вселено. Про вказане свідчить й те, що з дати набрання вказаним судовим рішенням законної сили по дату відкриття виконавчого провадження, стягувач зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 та має вільний доступ до нього, що підтверджується довідкою Холмівської сільської ради від 26.04.2024 №519; не звертався до Відповідача щодо примусового виконання такого, а матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких відомостей перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено.

Окрім цього , як вказала позивачка ОСОБА_1 відповідачем не враховано, що із травня 2022 року по даний час син ОСОБА_1 перебуває закордоном, а саме навчається у Словацькій республіці, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 07.12.2022 р. (а.с. 7-8), листом навчального закладу (а.с.9-11), актом про встановлення факту проживання (а.с.13).

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами позивача, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що 03.04.2024 року на виконання до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий лист № 308/15164/21виданий 28.11.2023 року Ужгородським міськрайонним судом про: вселити ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку АДРЕСА_1 .

Відомості по виконавчому провадженні занесені до Автоматизованої системи виконавчого провадження за № 74629722.

03.04.2024 року державним виконавцем керуючись ст.ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, копію якої згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованою кореспонденцією направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

03.04.2024 року державним виконавцем керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

03.04.2024 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з примусовим виконанням рішення немайнового характеру винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 000 грн.

Відповідач вважає оскаржувану постанову такою, що є правомірною, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи 30 травня 2023 року Ужгородським міськрайониим судом задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення у будинок АДРЕСА_2 . (а.с.21-22).

На виконання вищевказаного рішення Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист (а.с.51-52).

В подальшому 03.04.2024 року на виконання до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий лист № 308/15164/21виданий 28.11.2023 року Ужгородським міськрайонним судом про: вселити ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку АДРЕСА_1 . Даний виконавчий лист та заяву було подано адвокатом Качур В.Є. Кухта О.В. (а.с.50)

На підставі вищевказаної заяви та виконавчого листа 03.04.2024 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, копію якої згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованою кореспонденцією направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. (а.с.55-56)

03.04.2024 року державним виконавцем керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.(а.с.57)

03.04.2024 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з примусовим виконанням рішення немайнового характеру винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 000 грн. (а.с.58).

26.04.2024 р. позивач ОСОБА_1 на адресу Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подала заяву, згідно якої вказала, що її син ОСОБА_2 перебуває на навчанні у Словаччині з травня 2022 року по даний час, а вона ніколи не перешкоджала йому у проживанні в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Проте, через перебування ОСОБА_2 за кордоном вона не має змоги передати йому ключі та вселити у будинок (а.с.59). На підтвердження факту перебування ОСОБА_2 закордоном ОСОБА_1 надала докази копія акту про встановлення факту проживання ОСОБА_2 та довідку від 26.04.2024 р. №519 (а.с.59-61). До позовної заяви позивачка також додала довідку від Словацького навчального закладу та акт обстеження матеріально-побутових умов від 07.12.2022 р. (а.с.7-11)

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною позивачка звернулася з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, статтею 1 Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі по тексту Закон України № 1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 1 частиною 1 Закону України № 1404-VIІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 частин 1 Закону України № 1404-VIІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із статтею 18 частинами 1, 2 Закону України № 1404-VIІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 26 частини 1 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із статтею 26 частиною 5 Закону України № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 26 частиною 6 Закону України № 1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік виконавчих документів за якими виконавчий збір не стягується, а саме: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського Суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Згідно ч.6 -10 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» , у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 23. 2 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 915 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Виконавчий збір не стягується, якщо інше не передбачено угодою про врегулювання спору (мировою угодою), укладеною між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, відповідно до якої виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню.

За наявності обставин, визначених абзацом першим цієї частини, виконавче провадження, відкрите на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у тому числі до дати укладення такої угоди, підлягає закінченню відповідно до пункту 19 частини першої статті 39 цього Закону.

28 листопада 2023 року Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 308/15164/21 з виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.05.2023 року по справі № 308/15164/21 щодо вселення ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 . (а.с.51-52).

03.04.2024 р. вищезазначений виконавчий лист надійшов до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий лист із заявою на його примусове виконання (а.с. 50)

Отже, як вбачається із норм Закону України «Про виконавче провадження» у виконавця не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі поданої заяви та виконавчого листа № 308/15164/21, а відтак ним було винсено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що позивачка ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2024 р. не оскаржила, а отже така є чинною та нескасованою.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження є чинною та не скасованою, боржником така не оскаржувалася, то відповідно до вимог ст. 27 Закону України про виконавче провадження, яка містить імпертативні норми щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору після винесення постанови про відкриття провадження, то державний виконавець правомірно виніс постанову про стягнення із боржника виконавчого збору, а тому така постанова є винесеною відповідачем у межах компетенції, повноважень, та у відповідності до вимог ст.ст. 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» та за наслідками чинної та нескасованої постанови про відкриття виконавчого провадження.

Факт навчання та проживання сина позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 у Словацькій Республіці жодним чином не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження є чинною, не оскарженою позивачем та нескасованою, а постанова про стягнення виконавчого збору є похідною від постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом та винесене у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження»

Враховуючи вищезазначене, постанова про стягнення виконавчого збору є правомірною, оскільки державним виконавцем винесена у межах компетенції та у відповідності до ст. 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (88000, м.Ужгород, пл.Петефі, буд.14, оф.57, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору