Справа № 160/2870/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2024 рокуСправа №160/2870/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
31 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільської митниці, у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA 403020/2023/000270/2 від 08.11.2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ті обставини, що під час декларування товару, який надійшов на виконання контракту, укладеного між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» і контрагентом митна вартість товару була визначена підприємством за основним методом, тобто за ціною контракту. На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення до митного органу були надані усі наявні документи у відповідності до положень ст. 53 Митного кодексу України. Проте відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, згідно із яких митний орган здійснив коригування митної вартості задекларованих товарів за резервним методом. Позивач вважає, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом.
Ухвалою від 07 лютого 2024 року суд відкрив провадження у справі № 160/2870/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За з ч. 5ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
2. Із порту призначення до митного кордону України, задекларований товар згідно CMR № AMT-UA-3110-2 від 31.10.2023 перемішувався автомобільним видом транспорту перевізником «ФОП ОСОБА_1 », однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, шо містять відомості про вартість перевезення та рахунків ПРО оплату за надані послуги від даного перевізника..
Таким чином, перелічені вище фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.
У зв`язку з викладеним та відповідно до вимог Митного кодексу України вартість товару була визначена митницею самостійно.
Позивач подав через систему «Електронний суд» додаткові пояснення, в якому вказав, що твердження митного органу про не надання транспортно-експедиційного договору та документів, що містяться відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від перевізника не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки за умовами договору № 1092022 від 01.09.2022 року експедитор, напевно до залучив перевезення ФОП ОСОБА_1 .
Жодна з зазначених вище розбіжностей у поданих товариством документах не були визначені відповідачем як чинник розбіжностей при визначені переліку документів, що вимагались від позивача України (в електронному повідомленні).
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
10.06.2021 року ТОВ «ТД «АМТ» (м. Дніпро) (покупець) уклало з компанією «ZHEJIANG WENXIN MECHANUCAL & ELECTRICAL» CO.,LTD (Китай) (продавець) зовнішньоекономічний контракт № WENXIN-TD-2021 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною цього контракту.
Відповідно до п. 3.1., п. 3.1.1. контракту поставка товару здійснюється на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (додатку) до цього контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені і ній, шляхом підписання додаткової угоди. У разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
В пунктах 4.1.,4.3, 4.4. контракту погоджено, що ціна на товар визначається покупцем і продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (додатках) до цього контракту. За домовленістю сторін, у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватись після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого продавець повинен надати покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Загальна сума контракту 1 000 000 USD.
В подальшому компанією «ZHEJIANG WENXIN MECHANUCAL & ELECTRICAL» CO.,LTD відповідно до умов даного зовнішньоекономічного контракту, Специфікації №19 від 21.06.2023, рахунку-фактури № J-WX230704-2 від 23.08.2023 та пакувального листа від 23.08.2023 було здійснено поставку товарів.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 ст. 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № WENXIN-TD2021 від 10.06.2021; Специфікація №19 від 21.06.2023; рахунок-фактура № JWX230704-2 від 23.08.2023; пакувальний лист від 23.08.2023.
Для підтвердження транспортних витрат до кордону України підприємство надало митниці: договір №1092022 від 01.09.2022; коносамент №YJHYCK23090057 від 04.09.2023; накладна CMR №АМТ-UA-3110-2 від 31.10.2023; рахунки №23-РВТ-4271-4 від 30.10.2023 та №23-РВТ-4268-4 від 30.10.2023; акти виконаних робіт від 30.10.2023; заявка №32-1 від 18.08.2023 та №32-2 від 18.08.2023.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, товариству було направлено електронне повідомлення наступного змісту:
«Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, прошу Вас надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: якщо, рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі неподання документів відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України просимо протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, а саме: копію експортної декларації країни відправлення, каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.».
Листом вих. № 001-07/11 від 07.11.2023 ТОВ ТДАМТ додатково надало митниці: комерційну пропозицію від 16.05.2023, прайс-лист від 18.04.2023, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
08.11.2023 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товару № UA403020/2023/000270/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих товарів №1 та №2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно із положеннями ст.64 Митного кодексу України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
В графі 33 митний орган вказав наступні підстави здійснення коригування митної вартості товару:
« Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: Відповідно до ч.2 ст. 53 МКУ такі документи:- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України такі додаткові документи:- виписку з бухгалтерської документації;- каталоги виробника товару;- копію митної декларації країни відправлення;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено, що товар переміщувався морським видом транспорту із порту відправлення «NINGBOг» (Китай) до порту призначення «Рига» (Латвія), відповідно до пункту 4.1 договору від 01.09.2022 № 1092022 транспортно-екпедиторського обслуговування передбачена заявка на перевезення, проте декларантом не надано до митного контрою та оформлення зазначеного документа. Крім того, із порту призначення до митного кордону України, задекларований товар згідно CMR № AMT-UA-3110-2 від 31.10.2023 переміщувався автомобільним видом транспорту перевізником «ФОП ОСОБА_1 », однак декларантом не надано транспортноекспедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України. Декларантом 07.11.2023 надіслано лист №001-07/11 та повідомлено митний орган про відсутність будь-яких додаткових документів.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, вказано про неможливість визначення митно вартості згідно з положеннями статей 59-63 Митного кодексу України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно із ст.64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару №1 згідно із митним оформленням, яке вже здійснено за ЕМД від 14.10.2023 № UA209230/2023/109661 на рівні 3,77 дол.США за кг., що становить 50,4292 дол. США за шт., товару № 2 згідно митного оформлення даним імпортером за ЕМД від 29.04.2023 №UA403020/2023/006189 на рівні 6,21 дол.США за кг., що становить 95,013 дол.США за шт. Відповідно до п. 2. ст. 55 та глави 4 Митного кодексу України, декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня або до суду.
Вважаючи вищезазначене рішення про коригування митної вартості протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 382 Господарського кодексу України суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України. Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право» та іншими законами.
Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надаліМК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно із статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Відповідно до ч. 1ст. 49 Митного кодексу України(МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено ч. 1 ст. 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У ч. 1 та ч. 2ст. 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1ст. 53 МК України).
Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5ст. 54 Митного коднксу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
У відповідності до ч. 3ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За ч. 6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1)невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3)невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4)надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1ст. 55 МК України).

Частиною 1 ст.57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно із частин 2-7ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цьогоКодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 7 ст. 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Верховний Суд в постанові від 22.04.2019 у справі № 815/6242/17 вказав , що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В оспорюваному рішенні митний орган вказав, що за основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару №1 згідно із митним оформленням, яке вже здійснено за ЕМД від 14.10.2023 № UA209230/2023/109661 на рівні 3,77 дол.США за кг., що становить 50,4292 дол. США за шт., товару № 2 згідно митного оформлення даним імпортером за ЕМД від 29.04.2023 №UA403020/2023/006189 на рівні 6,21 дол.США за кг., що становить 95,013 дол.США за шт. Відповідно до п. 2. ст. 55 та глави 4 Митного кодексу України, декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня або до суду.

В рішенні про коригування митної вартості товару не зазначено найменування товару, загальну кількість партії раніше оформленого товару, загальну вагу товарної партії, вагу одиниці товару, розрахунок митної вартості. Митний орган не зазначив торгову марку, технічні характеристики товару, метод за яким скориговано митну вартість, умови поставки, що є важливим, оскільки ціна товару встановлюється виходячи з його характеристик. Тобто, детальне дослідження митних декларацій, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.

В порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Тобто детальне дослідження митних декларацій, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.

За висновком Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі №826/16046/16 наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди ідентичні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильності її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Зменшення вартості товарів в порівнянні з попередніми митними оформленнями ідентичним товаром не передбачено законом як підстави для витребування додаткових документів і коригування митної вартості

З приводу вказаних митним органом в оскаржуваному рішенні зауважень, суд зазначає таке.

Твердження митниці щодо ненадання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, за наявності, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджуються вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, є необґрунтованими, оскільки під час декларування товару за ЕМД №23UA20U01 від 07.11.2023 митниці надано Специфікацію №19 від 21.06.2023, умовою оплати якої є оплата в розмірі 31482 дол.США протягом 90 днів з моменту фактичного отримання товару.

Відповідно до відміток Тернопільської митниці, товар було фактично отримано 06.11.2023 року, таким чином на час винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, строки оплати за специфікацією №19 від 21.06.2023 не сплинули.

Позивач разом з позовною заявою надав платіжні інструкції в іноземній валюті №178 від 24.11.2023 та №184 від 11.12.2023, які у свою чергу підтверджують оплату специфікації № 19 від 21.06.2023.

Підприємством разом з ЕМД№23UA20U1 від 07.11.2023 та листом №001-07/11 від 07.11.2023 до митного органу надавались документи, за якими можливо ідентифікувати перевезені товари, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № WENXIN-TD-2021 від 10.06.2021; Специфікація №19 від 21.06.2023; рахунок-фактура № J-WX230704-2 від 23.08.2023; пакувальний лист від 23.08.2023; прайс-лист від 18.04.2023;комерційна пропозиція від 16.05.2023.

Твердження митного органу стосовно ненадання транспортних (перевізних) документів, є протиправними, оскільки товариством разом з ЕМД від 07.11.2023, керуючись п.6 ч.1 ст.53 Митного кодексу України, було надано митному органу : договір № 1092022 від 01.09.2022; коносамент №YJHYCK23090057 від 04.09.2023; накладна CMR №АМТ-UA-3110-2 від 31.10.2023; рахунки №23-РВТ-4271-4 від 30.10.2023 та №23-РВТ-4268-4 від 30.10.2023; акти виконаних робіт від 30.10.2023; заявка №32-1 від 18.08.2023 та №32-2 від 18.08.2023.

Додатково товариством разом з позовною заявою надається завірена банком платіжна інструкція в національній валюті №18 від 29.11.2023, яка у свою чергу підтверджує оплату рахунку №23-РВТ-4271-4 та №23-РВТ-4268-4 від 30.10.2023.

Таким чином, суд вважає, що митний орган під час складання оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не дослідив у повній мірі надані товариством документи та склав необґрунтовані зауваження з наявними ознаками формальності.

Твердження митниці щодо ненадання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, спростовані матеріалами справи, оскільки у самому твердженні митницею зазначено та пунктом 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України чітко визначено, що такі документи подаються у випадку, якщо страхування здійснювалось. У своєму запиті митниця не зазначила ніяких доводів щодо того що при перевезенні зазначеної партії товару здійснювалось страхування товару. В цьому випадку страхування не здійснювалось, тому зазначені митницею документи товариством на підтвердження визначеної митної вартості товару не подавались, а вимога митниці про їх надання протирічить згаданій вище правовій нормі.

Твердження митниці щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення, є необгрунтованими, з підстав того, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч .2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Контрактом №WENXIN-TD2021 (п.3.4,3.5) сторонами узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня.

Таким чином, підприємство в рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом.

Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що зауваження митниці про відсутність копії митної декларації протирічить положенням Митного кодексу.

Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її є неможливим.

Верховний Суд в постанові від 19.03.19 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення : «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».

Твердження митного органу щодо ненадання висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціальною експертною організацією, спростовані матеріалами справи оскільки відповідно до частини 3 ст. 53 Митного кодексу України надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. У декларанта відсутні означені митницею документи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України означені документи не відносяться до документів, які повинні надаватись для підтвердження митної вартості товарів, тому вимоги митниці про їх надання є протиправними.

Суд не погоджується з твердженням митного органу стосовно не надання каталогів виробника товарів, оскільки Товариством у ході консультацій із митним органом, листом №001-07/11 від 07.11.2023 до митниці було надано прайс-лист від 18.04.2023 та комерційну пропозицію від 16.05.2023, які у свою чергу і є каталогами виробника товарів.

Таким чином, суд вважає, що митний орган під час складання оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не дослідив у повній мірі надані підприємством документи, за наслідками чого здійснений формальний підхід до складання гр.33 рішення №UA403020/2023/000270/2 від 08.11.2023.

Твердження митного органу стосовно ненадання заявки на перевезення з порту NINGBO до порту призначення Рига не відповідають дійсності, адже Товариством разом з ЕМД №23UA20U1 від 07.11.2023 було надано заявку №32-1 від 18.08.2023 за Договором №1092022 від 01.09.2022 та №32-2 від 18.08.2023 за Договором №1092022 від 01.09.2022.

Відповідно до заявки №32-1 від 18.08.2023 сторони (ТОВ ТД АМТ- Замовник та P&B Terminal SIA- Перевізник) погодили умови і вартість послуги вантажоперевезень за маршрутом Ningbo (Китай) Riga (Латвія).

Тому можна зробити висновок, що митним органом не досліджувались у повній мірі надані товариством документи, що стало причиною винесення формального зауваження зазначеного в гр. 33 оскаржуваного рішення.

Також з матеріалів справи видно, що перевезення товару перевізником здійснювалось ФОП ОСОБА_1

01.09.2022 між позивачем (клієнт) та між P&B Terminal SIA (Експедитор) було укладено договір №1092022 про транспортно-експедиторське обслуговування.

Відповідний договір надавався позивачем до митного органу разом з ЕМД 23UA20U1 від 07.11.2023, таки чином договір №1092022 від 01.09.2022 є єдиним договором за яким здійснювалась поставка товару.

Відповідно до п.2.1.2 договору ТЕО, Експедитор має право від свого імені чи від імені Клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, що пов`язані з виконанням цього Договору, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб і зразків, звантажування, фумігацію, дезактивацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію, страхування вантажів та контейрів.

За умовами договору №1092022 від 01.09.2022 Експедитор, керуючись своїми повноваженнями залучив до перевезення ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, ніяких договірних відносин між позивачем та ФОП ОСОБА_1 немає.

З огляду на викладене, зауваження відповідача, що стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними і необґрунтованими.

За таких обставин, суд робить висновок, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За приписами ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржених рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

Натомість, позивач довів та підтвердив належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду за подання позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 37287062 від 29.01.2024.

Враховуючи наведене, сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду підлягає поверненню позивачу у сумі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. статтями 139,243-246,250,262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (вул. Надії Алексєєнко, 70, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49006) до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA 403020/2023/000270/2 від 08.11.2023 року.

Стягнути з Тернопільської митниці (вул. Текстильна, буд. 38, м.Тернопіль, 46400, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (вул. Надії Алексєєнко, 70, м. Дніпро, 49000, ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16.05.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук