Справа № 120/18113/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 травня 2024 р. Справа № 120/18113/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказує, що 11.08.2023 через сайт Міністерство соціальної політики України Гуменюк А.О. подала заяву про призначення допомоги при народженні дитини. В той самий день на електронну адресу позивачки надійшло повідомлення про те, що заява зареєстрована та в разі її підпису електронним цифровим підписом, допомога при народженні дитини має бути призначена не пізніше наступного дня після отримання такої заяви.

23.08.2023 ОСОБА_1 звернулася на електронну пошту Мінсоцполітики з проханням повідомити результати розгляду поданої нею заяви, проте зазначене звернення було переадресоване до Національної соціальної сервісної служби України. Листом від 25.09.2023 Департаментом реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення Нацсоцслужби роз`яснена процедура подачі документів для отримання відповідної допомоги.

У подальшому позивач неодноразово зверталась до Департаменту реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення Нацсоцслужби, Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо отримання допомоги при народженні дитини на підставі поданої нею заяви від 11.08.2023. Однак, за результатами розгляду таких заяв суб`єкти владних повноважень лише надали роз`яснення щодо порядку звернення та розгляду відповідної заяви.

Так і не отримавши пояснень щодо причин не призначення допомоги при народженні дитини на підставі заяви, поданої 11.08.2023, ОСОБА_1 повторно звернулась до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області із заявою від 13.11.2023.

Однак листом від 16.11.2023 №3437/01-17/02/11.23 відповідач відмовив у призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки після дати народження до дати звернення пройшло більше 12 місяців.

Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 11.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Окрім того, даною ухвалою вирішено витребувати в Управлінням соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації та зобов`язано надати суду у строк, визначений для подання відзиву на позовну заяву всі належним чином засвідченні копії документів, які слугували підставою для відмови ОСОБА_1 у наданні допомоги при народженні дитини (зокрема заяву позивача щодо призначення допомоги при народженні дитини та долучені до неї документи).

16.01.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечує та просить відмовити у задоволенні останніх. Мотивуючи свою позицію Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації зазначає, що ОСОБА_1 зверталася до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації засобами поштового зв`язку 14.11.2023 із заявою про призначення допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачу відмовлено у наданні державної допомоги при народженні дитини, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Дитина - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а звернення про призначення допомоги при народженні дитини надійшло 14 листопада 2023 року, тобто через один рік і три місяці після народження дитини.

Представник відповідача зазначає, що заява ОСОБА_1 від 11 серпня 2023 року, подана через сайт Міністерства соціальної політики України не надходила до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації.

Враховуючи те, що заяву про призначення допомоги при народженні дитини від 14.11.2023 подано з припуском строку та позивачем не вказано жодної поважної причини, яка б заважала їй подати заяву про призначення допомоги при народженні дитини до спливу 12-ти місячного строку, відповідач вважає, що відмова у призначенні допомоги є правомірною.

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористалась.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_2 (свідоцтво НОМЕР_1 від 02.09.2022).

ОСОБА_2 зареєстрована громадянкою України, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України, яка видана Посольством України у Сполученому Королівстві Великої Британії і Північної Ірландії № 6124КВ-536-374 від 31.07.2023.

11.08.2023 ОСОБА_1 за допомогою сайту Міністерства соціальної політики України подала заяву про призначення допомоги при народженні дитини, у якій зокрема визначила орган праці та соціального захисту населення - Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації (а.с. 11-12).

У відповідь на заяву позивача, на її електронну пошту, 11.08.2023 надійшов лист від Міністерства соціальної політики України, у якому зазначено, що: «Вашу електронну заяву на призначення допомоги при народженні дитини було успішно зареєстровано. Її номер 13751. Про всяк випадок збережіть його. Розглядатиме заяву саме той орган соціального захисту населення, який ви зазначили при заповненні електронної форми. Якщо ви підписали електронну заяву за допомогою електронного цифрового підпису, допомога при народженні дитини має бути призначена вам не пізніше, ніж наступного дня після отримання вашої заяви. У разі, якщо ви не використовували електронного цифрового підпису, вам доведеться особисто звернутися до органу соціального захисту населення, аби власноруч підписати документи. Найближчим часом наші співробітники зв`яжуться з вами, аби узгодити дату і час вашого візиту. До цього листа також додані копії поданих вами документів».

23.08.2023 ОСОБА_1 звернулася на електронну пошту Мінсоцполітики з проханням повідомити результати розгляду поданої нею заяви. Проте згідно з листом від 29.08.2023 звернення позивача переадресоване до Національної соціальної сервісної служби України.

Листом від 25.09.2023 Департаментом реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення Нацсоцслужби роз`яснена процедура подачі документів для отримання допомоги при народженні дитини.

06.10.2023 ОСОБА_1 повторно надіслала електронне звернення на адресу Департаменту реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення Нацсоцслужби.

Листом від 30.10.2023 Нацсоцслужби повідомлено, що за інформацією Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної військової адміністрації заява ОСОБА_1 про призначення допомоги при народженні дитини сформована засобами Порталу Дія шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами Мінсоцполітики для розгляду до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної військової адміністрації не надходило. Також зазначено, що враховуючи вищенаведене, а також те що з дня народження дитини заявниці, ОСОБА_2 , пройшло більше 12 місяців, законні підстави для призначення допомоги при народженні дитини відсутні.

Окрім того, листом Державного підприємства «ДІЯ» від 11.10.2023 позивача проінформовано, що на виконання вимог Порядку №853 та з огляду на чітко встановлений законодавством перелік функцій та повноважень ДП «ДІЯ», як технічного адміністратора Порталу Дія, підприємством реалізована можливість отримання допомоги при народженні дитини в рамках комплексної електронної публічної послуги «єМалятко» шляхом подання батьками або одним із них заяви про державну реєстрацію народження для подальшого її опрацювання у встановленому законодавством порядку. Водночас, за результатами аналізу документів, наданих у зверненні, заява про призначення допомоги при народженні дитини подана через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики та має реєстраційний номер 13751. Тому, для уточнення результатів розгляду такої заяви та вирішення питання призначення допомоги при народженні дитини рекомендовано звернутися до Мінсоцполітики та відповідного органу соціального захисту населення, зазначеного при заповненні заяви.

13.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації із заявою про призначення допомоги при народженні дитини за допомогою засобів поштового зв`язку.

Листом від 16.11.2023 за №3437/01-17/02/11.23 їй відмовлено у призначенні допомоги, оскільки допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини, відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751.

Не погоджуючись із вищезазначеною відмовою, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII).

Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно з частиною 1 статті 1 Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частиною 1 статті 3 Закону одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).

Суд зазначає, що відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Крім того, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

В даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №591/610/16, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, виходячи з завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що, відмовляючи у призначенні допомоги при народженні дитини, відповідач не врахував всі обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Згідно ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, суд зазначає, що позивач та її дитина мають право на соціальний захист від держави, який передбачає комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на захист добробуту кожного члена суспільства, забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, держава зобов`язується забезпечити дитині захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Позивач, в сім`ї якої виховується та проживає неповнолітня дитина, має право на державну допомогу, яка надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Затверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ст. 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами, невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Зазначені вимоги до держави викладені і у статті 12 Європейської соціальної хартії, вчиненої 3 травня 1996 року у м. Страсбурзі, яка підписана від імені України 7 травня 1999 року у м. Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року, відповідно до якої держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

З матеріалі справи вбачається, що ОСОБА_1 двічі зверталась до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, а саме: 11.08.2023 за допомогою вебсайту Міністерства соціальної політики України та 13.11.2023 засобами поштового зв`язку.

Відмовляючи у призначенні допомоги при народженні дитини, відповідач у листі від 16.11.2023 зазначив про те, що така допомога призначається у випадку звернення одного із батьків із заявою не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини, однак ОСОБА_1 не дотримано вищезазначеної умови, адже заява подана 16.11.2023, у той час як дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Пунктом 12 Порядку № 1751 визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

В даному випадку підлягає врахуванню, що заява від 16.11.2023 подана ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю реагування на раніше подану нею заяву від 11.08.2023. При цьому, заява від 11.08.2023 подана позивачем в межах строку визначеного п. 12 Порядку №1751.

Підлягає врахуванню, що позивач, заповнюючи заяву про призначення допомоги при народженні дитини, за формою визначеною на сайті Міністерства соціальної політики України мала законні сподівання на те, що відповідна заява буде розглянута органом, який визначено ОСОБА_1 у такій заяві, а саме: Управління соціального захисту населення Жмеринської районної райдержадміністрації.

При цьому, у відповідь на заяву позивача, на її електронну пошту, 11.08.2023 надійшов лист від Міністерства соціальної політики України, у якому зазначено, що її електронну заяву на призначення допомоги при народженні дитини успішно зареєстровано за №13751.

У зв`язку з відсутністю у подальшому жодних листів щодо результату розгляду поданої неї заяви, ОСОБА_1 зверталась до Міністерства соціальної політики України, Уповноваженого ВРУ з прав людини, Вінницької обласної ради. Звернення позивача неодноразово переадресовувались до Національної сервісної служби України, Державного підприємства «ДІЯ», однак, допомога при народженні дитини так і не була призначена.

При цьому, позивачу лише роз`яснено порядок звернення із заявою про призначення допомоги та вказано, що за інформацією Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної військової адміністрації заява ОСОБА_1 про призначення допомоги при народженні дитини сформована засобами Порталу «Дія» шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами Мінсоцполітики для розгляду до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної військової адміністрації не надходила.

При цьому, суб`єкти владних повноважень не зазначили, з яких причин заява від 11.08.2023 так і не надійшла до Управління соціального захисту населення Жмеринської районної військової адміністрації, враховуючи те, що реєстрація такої заяви за №13751 підтверджена листом Міністерства соціальної політики України. Водночас, жодна з відповідей на звернення позивача не містила й інформації про те, що позивачем порушено процедуру звернення з такою заявою, не підписано її електронним цифровим підписом тощо.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких вона просить.

Так, згідно з частиною 2 вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту третього цієї постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав позивачки визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення допомоги при народженні дитини, що подана 11.08.2023.

Суд звертає увагу, що право позивача на отримання допомоги при народженні дитини є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Крім того, при розгляді даної справи суд вважає за належне відступити від надмірного формалізму у даному питанні та зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, керуючись позицією на якій наголошує Верховний суд у прийнятій постанові № 240/4894/23, де зазначено про те, що загально прийнято вважати, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи.

Цей принцип також часто відомий як "in dubio pro persona" або "in dubio pro homine" (латинською мовою), що означає "у вагомих сумнівах - на користь людини".

Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи.

Відтак, задля ефективного захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Управління соціального захисту населення Жмеринської райдержадміністрації призначити та виплатити ОСОБА_1 , державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обираючи такий спосіб відновлення порушених прав позивача, судом взято до уваги, що стороною відповідача не зазначено про наявність будь-яких підстав для відмови позивачу у призначенні допомоги при народженні дитині, а ніж пропуск строку звернення з відповідною заявою. Оцінку таким обставинам судом надано в межах даної справи.

Відтак, в Управління соціального захисту населення Жмеринської райдержадміністрації відсутні жодні заперечення щодо належності та відповідності поданих ОСОБА_1 документів, які дають право на призначення допомоги при народженні дитини. Тому суд вважає, що саме призначення та виплата допомоги буде способом захисту, який максимально ефективно відновить права позивача на отримання допомоги для своєї новонародженої дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення допомоги при народженні дитини, що подана 11.08.2023.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації (вул. Центральна, 7, м. Жмеринка, Вінницька область, ).

Рішення суду сформовано: 20.05.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна