Справа № 120/17956/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 травня 2024 р. Справа № 120/17956/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - В/ч НОМЕР_1 ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення нарахування та виплати додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 за період з 06.04.2023 по 29.07.2023;

- зобов`язати здійснити нарахування та виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 за період з 06.04.2023 по 29.07.2023 із розрахунку 100 000 грн на місяць.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 . 17.03.2023 під час виконання бойового завдання отримав акубаротравму, що підтверджується довідкою про обставини травми від 09.05.2023 та первинною медичною карткою форми 100. Позивач вказує, що після отриманої акубаротравми у нього не було можливості евакуюватися до лікувального закладу. Тому лише з 06.04.2023 по 22.04.2023, 29.05.2023 по 13.06.2023, з 17.07.2023 по 29.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі "Головний військовий клінічний госпіталь". А згідно з рішеннями ВЛК № 526, від 12.06.2023 № 794 ОСОБА_1 надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів. В подальшому за рішенням ВЛК від 28.07.2023 № 1038 позивача визнано обмежено придатним до військової служби у зв`язку із отриманням травми пов`язаної із захистом Батьківщини.

Вказуючи, що всупереч норм постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 відповідач у період з 06.04.2023 по 29.07.2023 не нараховував та не виплачував позивачу додаткову грошову винагороду, та вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся із цим позовом в суд.

Ухвалою від 06.12.2023 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із цим позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

28.12.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення вимог цього адміністративного позову та вказав, що питання щодо виплат або невиплат військовослужбовцям додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 вирішується на підставі наказу командира військової частини. Так, ОСОБА_1 не було виплачено додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно за період лікування у лікувальних закладах з 06.04.2023 по 27.07.2023 у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів до В/ч, які були б підставою для включення до наказу та відповідно до п. 9 Порядку № 260, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Тобто виплата додаткової винагороди здійснюється у наступному місяці за місяцем виконання відповідних завдань.

Також наголосили, що згідно з додатками позову, а саме довідками від 21.04.2023 № 526 та від 12.06.2023 № 794 не визначена ступінь тяжкості поранення, що має наслідком невиплату додаткової винагороди. Крім того у довідці ВЛК від 21.04.2023 зазначено, що захворювання пов`язане із проходженням військової служби, але не пов`язане із захистом Батьківщини, що також свідчить про правомірність дій відповідача.

Крім того, у відзиві представник В/ч заважив на пропуску позивачем строку звернення до суду, визначеного частиною 5 статті 122 КАС України.

30.01.2024 на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких позивач, вказав, що про достовірне порушення своїх прав дізнався після отримання відповіді на адвокатський запит від 31.10.2023, більше того, після подачі такого йому було виплачено частину недотриманої додаткової винагороди за березень 2023 року, крім того така виплата здійснена лише 07.11.2023, тому саме з цієї дати слід рахувати початок перебігу строку звернення до суду.

Більше того, позивач у цих поясненнях звернув увагу суду, що довідка про обставини травми була видана лише 09.05.2023, тому лікарні не могли у довідці ВЛК від 21.04.2023 № 526 прописати, що травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 09.08.2023 № 224 позивача, звільненого наказом (по особовому складу) Начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 14.07.2023 № 143 з військової служби за пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", з 09.08.2023 виключено зі списків військової частини.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.05.2023 № 1613 Військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_1 , 1971 р.н., 17.03.2023 одержав акубаротравму. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини і стримування збройної агресії рф, виконання бойових завдань у складі в/ч НОМЕР_1 у населеному пункті Бахмут Донецької області.

Згідно виписного епікризу Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 23.04.2023 позивач у період з 06.04.2023 по 22.04.2023 перебував на стаціонарному обстежені і лікуванні з діагнозом: Хронічний посттравматичний стресовий розлад. Тривожно-депресивний варіант розвитку, незначно виражений, стабільний тип перебігу, з емоційно вольовою нестійкістю, явищами інсомнії, логоневрозом, з виходом у компенсацію. Супутнім захворюванням вказано акубаротравму від 17.03.2023 легкого ступеня гострої сенсоневральної приглухуватості з обох боків зі сприйняттям шепітнї мови.

За довідкою ВЛК Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 21.04.2023 № 526 діагноз ОСОБА_1 : хронічний посттравматичний стресовий розлад. Тривожно-депресивний варіант розвитку, незначно виражений, стабільний тип перебігу, з емоційно вольовою нестійкістю, явищами інсомнії, логоневрозом, з виходом у компенсацію. Захворювання ТАК, пов`язане із проходженням військової служби. Вказано, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно виписного епікризу Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» позивач у період з 29.05.2023 по 13.06.2023 перебував на стаціонарному обстежені і лікуванні з діагнозом: Хронічний посттравматичний стресовий розлад, проградієгнтний тип перебігу. Тривожно-депресивний варіант розвитку, незначно виражений, стабільний тип перебігу з емоційно вольовою нестійкістю, стійким інсомнічним синдромом та проявами логоневрозу, з виходом у нестійку компенсацію. Супутнім захворюванням вказано акубаротравму від 17.03.2023 у вигляді хронічної двобічної нейросесорної приглухуватості з обох боків зі сприйняттям шепітнї мови.

За довідкою ВЛК Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 12.06.2023 № 794 діагноз ОСОБА_1 : хронічний посттравматичний стресовий розлад, проградієгнтний тип перебігу. Тривожно-депресивний варіант розвитку, незначно виражений, стабільний тип перебігу з емоційно вольовою нестійкістю, стійким інсомнічним синдромом та проявами логоневрозу, з виходом у нестійку компенсацію. Захворювання ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми від 08.09.2023 № 1623, видана командиром В/ч НОМЕР_1 ). Вказано, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Також згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 17.07.2023 по 29.07.2023.

Згідно з довідкою ВЛК Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 28.07.2023 № 1038 захворювання та травма ОСОБА_1 пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми від 09.05.2023 № 1613, видана командиром В/ч НОМЕР_1 ). Цим же рішенням ВЛК позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби.

Позивач вказує у позові, що у жовтні 2023 року звернувся до відповідача із заявою про виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови № 168 за увесь період безперервного лікування та перебування у відпустці для лікування.

Крім того, адвокат Підреза І.В., представляючи інтереси позивача, звернулась до В/ч НОМЕР_1 із адвокатським запитом від 20.10.2023 щодо надання інформації стосовно виплати/невиплати її клієнту додаткової грошової винагороди за увесь період безперервного лікування та перебування у відпустці для лікування.

Листом від 31.10.2023 № 4680 відповідач у відповідь на вказаний вище адвокатський запит повідомив заявника, що у період з моменту закінчення лікування до дати звільнення з військової служби (09.08.2023) ОСОБА_1 до В/ч з рапортом про виплату додаткової грошової винагороди не звертався відповідно, така винагорода йому не виплачувалась.

Крім того, згідно з довідкою від 07.11.2023 № 4948 відповідач надав інформацію щодо отриманого позивачем грошового забезпечення за період з 01.03.2023 по 09.08.2023.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд керується та виходить з наступного.

Першочергово, зважаючи на аргументи відзиву щодо недотримання строку звернення до суду із цим позовом, суд вказує, що в ухвалі про відкриття провадження у справі надавалась оцінка питанню поважності причин пропуску відповідного процесуального строку ОСОБА_1 та суд визнав поважними причини пропуску такого строку і поновив цей строк. Так, аргументи, що наведені стороною відповідача у відзиві, не дають суду підстав для постановлення висновку про передчасність та помилковість висновків про поновлення відповідного строку, викладених в ухвалі від 06.12.2023. Більше того, відповідачем не спростовується, що В/ч повідомила позивача про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати лише 07.11.2023, про що свідчить відповідна довідка, наявна у матеріалах адміністративної справи.

Повертаючись до обставин спору по суті справи, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України № 2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168, в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин (отримання позивачем травми).

Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 слідує висновок, що встановлено лише дві умови, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Наказом Міністерства оборони від 25.01.2023 № 44 доповнено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, новим розділом - XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, в п. 2 якого передбачено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн. виплачується тим військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Пунктами 11 та 12 цього розділу встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які зокрема у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Вказаний нормативно-правовий акт набрав законної сили 31.01.2023 з моменту офіційного оприлюднення після реєстрації в Міністерстві юстиції України та застосовується з 01 лютого 2023 року, про що безпосередньо зазначено в п. 3 Наказу № 44 від 25.01.2023.

Так в межах цього спору, сторонами не заперечується, що 17.03.2023 ОСОБА_1 одержав акубаротравму за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини (довідка від 09.05.2023 № 1613) .

Як встановлено судом, позивач у періоди:

- з 06.04.2023 по 22.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні;

- за рішенням ВЛК від 21.04.2023 № 526 перебував у відпустці за станом здоров`я (30 календарних днів);

- з 29.05.2023 по 13.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні;

- за рішенням ВЛК від 12.06.2023 № 794 перебував у відпустці за станом здоров`я (30 календарних днів);

- з 17.07.2023 по 29.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні.

Згідно з довідкою ВЛК Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 28.07.2023 № 1038 захворювання та травма ОСОБА_1 пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми від 09.05.2023 № 1613, видана командиром В/ч НОМЕР_1 ). Цим же рішенням ВЛК позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби.

Суд наголошує, що підставою отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факту перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Варто звернути увагу, що терміни «захворювання» і «поранення» (травма) не є тотожними.

Так, згідно з п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії", "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби", "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".

Також п. 21.7 згаданого Положення передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Разом з тим суд зважає, що за висновком (довідкою) ВЛК Національного військового-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 2.07.2023 № 1038 підтверджено, що одержана ОСОБА_1 акубаротравма (17.03.2023) у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови справа 1.8м, 1,0 м зліва, за наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 травма тяжкого ступеня ТАК, травма пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми від 09.05.2023 № 1613, видана командиром В/ч НОМЕР_1 ).

В контексті встановлених обставин справи суд також зазначає, що згідно з абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168 умовою для виплати додаткової винагороди є також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно із пунктом 12 розділу ХХХІІІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Вжите у Постанові №168 формулювання «відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії» має бути трактовано установою (військовою частиною), що приймає рішення про таку відпустку лише з урахуванням спеціального законодавства у сфері охорони здоров`я, яке, в свою чергу такого виду відпустки не передбачає.

Отже, єдиний вид відпустки, рішення про потребу в якій може прийняти ВЛК - «відпустка за станом здоров`я», передбачена Положенням, є тотожним за своїм юридичним змістом «відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії», передбаченій Постановою №168.

Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, на підставі абз.4 п.1 Постанови №168.

Таким чином, судом під час дослідження матеріалів справи встановлено, а сторонами не спростовано, що позивач 17.03.2023 отримав бойове поранення у вигляді акубаротравми (контузія) (травма тяжкого ступеня за наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370), а з 06.04.2023 по 29.07.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновками ВЛК, та це лікування було пов`язано з отриманою травмою з захисту Батьківщини, про що свідчать відповідні довідки ВЛК.

Отже, зважаючи на встановлені вище обставини травми позивача, які також підтверджуються, виданою командиром Військової частини НОМЕР_1 , довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.05.2023 № 1613, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень на період лікування в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого а також у період перебування його у відпустці для лікування після травми.

Водночас, відповідачем до суду доказів нарахування та виплати позивачу такої додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн у період з 06.04.2023 по 29.07.2023 не надано.

З урахуванням вищевикладеного, незважаючи на заявлене позивачем формулювання позовних вимог суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із отриманням поранення (травми) у період з 06.04.2023 по 29.07.2023 у розмірі до 100000,00 грн та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із отриманням поранення (травми) за період з 06.04.2023 по 29.07.2023 у розмірі до 100000,00 грн на пропорційно в розрахунку на місяць.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із отриманням поранення (травми) у період з 06.04.2023 по 29.07.2023 у розмірі до 100000,00 грн.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із отриманням поранення (травми) за період з 06.04.2023 по 29.07.2023 у розмірі до 100000,00 грн на пропорційно в розрахунку на місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 20.05.2024.

Суддя Томчук Андрій Валерійович